141 



Kongl. Landtbruksstyrelsen, eller redau 1882, har länets 

 landsting derföre hos Kongl. Maj:t framfört underdäniga önsk- 

 iiingar om en bättre värd om bohuslänska hafsfisket, äii den 

 som undfätts frän fiskeritillsyningsmannen, genom att hem- 

 ställa om inrättandet af en utaf sakkunniga personer sam- 

 EQansatt, oaßönt fiskeristyrelse efter skotskt ocli hol- 

 läudskt föredöme för samma fiske"^). Länets :*fiskareföreniug» 

 har ock nyligen vitsordat tillsyningsmaunens obehöflighet 

 genom att med sällspord enighet utesluta honom ur förenin- 

 gens styrelse, sedan han bland annat motsatt sig äfven de 

 minsta och mest nödvändiga förbättringar i föreningens regle- 

 mente och visat sig vara allt för partisk i sina ätgöranden. 

 Det lider heller intet tvifvel att, om ett nädigt bifall tili Lands- 

 tingets nämnda hemställan egt rum, skulle inom Bohuslän 

 ganska mycket hafva tili fiskerinäringens upphjelpande kunnat 

 uträttas med äfven de smä belopp, som under de senaste ären 

 af statsmedel utgätt tili samma uärings förmenta främjande. 

 Af an mer nedsläende beskaffenhet för hafsfisket i all- 

 mänhet och den bohuslänska fiskebedriften i synnerhet äro 

 Kongl. Landtbruksstyrelsens utlätanden i ämnet, hvilka, utom en 

 tili väsentlig del af oriktiga uppgifter vimlande eller mycket 

 vilseledande kompilation, icke innehälla nägon enda om 

 egen sjelfverksamhet och eget initiativ vitnande framställ- 

 ning, med undantag för ett förslag om ordnandet af rikets 

 fiskeriadministration, hvilket ordnande Kongl. Styrelsen vill 

 skola ske pä ett satt, som i förkastlighet förgäfves söker 

 sin like. Intet land i verlden med hafsfiske af nägon be- 

 tydenhet torde heller kunna uppvisa ens ett förslag an 

 mindre en anordning af sä, rent af orimlig beskaffenhet som 

 det af Kongl. Landtbruksstyrelsen nu framställda förslaget. 



och lokal-kännedom röjande berättelser och skrifter, han utgifvit, och af det 

 förslag tili "ordningsstadga för Göteborgs och Bohus läns sillfiske", han 

 utarbetat, samt af den liknöjdhet för och det högförnäma beteende gent 

 emot skärgärdsbefolkningen, han städse funnit för godt ädagalägga, o. s. v. 



(Utg. anm.J 

 *) Se ofvan sid. 14, 17—18, 19—20, 90—98. (Utg. anm.) 



