160 



sig kuima ästadkomma, ehuru hou ju icke är i besittuing 

 eüs af de derför nödiga medlen^). En dugande fiskerista- 

 tistik bör ätveu i verkligheten ocb ej blott tili skeuet lemua 

 eu redogörelse för fiskebedriftens tillstäiid och heia resul- 

 tat samt fär för den skull icke uudauskjuta iiägon eiida äu 

 miudre flera af de mest betydande delarne af samma bedrift 

 iör att redogörelsen mä kunna tjeua säsom medel för all- 

 mäiiheteus eller vederbörande myudigheters vilseledaude tili 

 främjande af statistikerns personliga syften. Älveu fiskeri- 

 statistikeii bör vara »ätminstone ur moralisk syupunkt akt- 

 uingsvärd». 



Att bohusläiiska hafsfiskebedrifteu icke är sä obetydlig 

 som Koiigl. Landtbruksstyrelsen vill göra troligt, torde tyd- 

 ligt iiog framgä af Kongl. Kommerskollegiets statistiska 

 redogörclser för rikets export och af Kongl. Jernvägssty- 

 relsens berättelse öfver jeruvägstrafiken, med hänsyn tili 

 hvilkas siffror dock är att iakttaga, att färsk fisk Iran Bo- 

 husläu, efter att hafva medföljt vestkustbanau, utföres äiven 

 frä,n sydsvenska hamnar, och att saltad bohussill äfven ut- 

 föres frän andra af rikets tullplatser an de inom Göteborgs 

 och Bohus län belägna, samt att sädan sill ocksä frän andra 

 hamnar äu nämnda läns sändas inät landet med jernvä- 

 garne**). Da man i Tyskland med en vida mindre stor- 

 artad fiskebedrift dock har funnit för godt att, efter hvad 

 t. 0. m. Kongl. Landtbruksstyrelsen ej ansett sig kunna för- 

 tiga, öfverläta den offentliga verksamheten rörande hafs- 

 fisket ät den ett slags »af regeriugen utsedd kommission» 

 utgörande Sektionen för kust- och storsjöfisket utaf Tyska 

 fiskeriföreningen, och da bohuslänska hafsfiskebedriften tili 

 följd af det ymniga sillfiskets periodicitet är i det mest 



*) Se ofvan sid. 32, 109. (Utg. anm.) 



**) Se ofvan sid. 144. — Jfr vidare Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1889, 

 sid. 14Ö— 141, 162—164, 182—184, tab. 1—7. — Berättelsen öfver 

 Göteborgs och Dohus läns bafsfisken under 1888 — 1889. Af A. Y. L. 

 Göteborg 1890, sid. 5-7, tab. 1—7. (TJtg. anm.) 



