170 



olägenhet af saknaden utaf ett enda gemeusamt embetsverk 

 för fiskerinäringen uiidanröjdes. En dylik behandling af 

 fiskeriäreudena torde emellertid icke ofta beliöfva päkallas. 

 De 11 ya fiskeriinspektörstjensternas tillsättande bör na- 

 turligen ske, efter det de blifvit i vederbörlig ordning för- 

 klarade tili ansökuiiig lediga, och med hänsyn i främsta 

 rummet tili »de praktiska behofvens tillgodoseende». Vidare 

 böra fiskeritjenstemäunens äligganden bestämmas pä ett sä,- 

 dant satt att deraf tydligt nog framgär, att fiskeritjeuste- 

 mäunen äro tili för fiskebedriftens och fiskarbe- 

 folkningens skull men icke tvärtom, och att samme 

 tjenstemän böra med heia sin kraft gä tili handa den upp- 

 spirande sjelfverksamheten hos fiskeriidkarne tili desses nä- 

 ringslils h'ämjande, sä att alla planer ä ett slags chefskap 

 öfver landets fiskerier matte lä ett sedan flere ärtionden 

 tillbaka efterlängtadt slut*). 



Hafsfiskebedriftens iipplijelpande. 



Om Kongl. Landtbruksstyrelsens utredning och förslag 

 i fräga om fiskerinäringens administration äro otillfredsstäl- 

 lande, sä är detta i an högre grad fallet med samma sty- 

 relses utredning och förslag tili de ätgärder, som för hafs- 

 fiskebedriftens upphjelpande äro af nöden. Det är nemligen 

 omöjligt att genomläsa Kongl. Styrelsens utlätaude, utan att 

 pätvingas den uppfattningeu, att Kongl. Styrelsen rent af 



*) »För en duglig fiskeriadministration fordras den största 

 bade sak- och lokalkännedom samt ett Uka berättigadt som varrat lokalin- 

 tresse och sälunda icke blott yrkeserfarenbet samt nödiga insigter i uatur- 

 vetenskap, nationalekonomi, socialveteuskap, lagstiftning^ och foryaltning, 

 utan äfven en innerlig kärlek tili verksamhetens föremal samt en oegen- 

 nytta och en karaktersfasthet, som icke medgifva ett det minsta vikande 

 fran den rätta riktningen pa malet vare sig fÖr personliga obehag eller for- 

 moner eller för patryckningar fran inflytelserika personer» i^Goteborgs-Posten, 

 1891 N:o 132. — Bohusläningen, Uddevalla 1891, N:o 67). 



