171 



velat genom samma utlä-tande vilseleda Kongl. Maj:t. Det 

 verkliga resultatet af ett bifall tili Kongl. Styrelsens förslag, 

 i den form de nu föreligga, blefve helt visst ock blott en 

 fiskeriadministrationens tili ytterlighet drifna och förderf- 

 bringande ceniralisering samt heia den offentliga fiskeri- 

 verksamhetens successiva demoraliserande'^). 



Med en den mest oryggliga konseqvens uraktläter nem- 

 ligen Kongl. Landtbruksstyrelsen att omnämna säväl de för- 

 hällanden och ätgärder, hvilka i utlandet hufvudsakligast bi- 

 dragit tili hafsfiskebedriftens kraftiga utveckling, som ock just 

 det, hvilket här i Sverige utgör den oundgängliga förutsätt- 

 ningen för samma bedrifts tidsenliga förkofran, under det 

 att Kongl. Styrelsen deremot gjort sig den allra största möda 

 att leta fram de bade offentliga och enskilda försöken med 

 biologiska undersökningar tili nämnda bedrifts förmenta 

 främjande, utan att dock forma anföra ett enda exempel 

 pä att dessa undersökningar medfört nägot afsevärdt gagn 

 ät det egeutliga hafsfisket **). Förbuden mot trawl-fiske vid 

 kusterna hade nemligen kunnat ästadkommas lika väl dessa 

 kostsamma undersökningar förutan, och förökandet af de för 

 fisket vigtiga hafsfiskarne genom odling bar t. o. m. veten- 

 skapligt pävisats vara ren humbug (Mittheilungen der Section 

 für Küsten- und Hochsee-Fischerei, 1889, sid. 51). De sä 

 okloka försöken att sammantvinga naturforskning och fiskeri- 



*) Det behöfver knappast framhällas, i hvilket beroende af Landt- 

 bruksstyrelsen de skilda orterna inom riket skulle komraa, i fall samma 

 styrelse finge i sä väsentlig mon som hon synes önska bestämma öfver för- 

 delnmgeu af de tili näringslifvets främjande i orterna af Riksdagen anslagna 

 medlen, och hvilket demoraliserande band cn sadan henne genom denna för- 

 delmng lemnad makt skulle lägga pa orternas representanter vid Riksdagen, 

 hyilka ju genom att tillmötesgä styrelsens önskningar künde hoppas att fä 

 storre men i motsatt fall mindre eller t. o. m. alls ingen andel för deras 

 valkretsar af nämnda medel; ty det bör äudock vara en och hvar erfaren 

 man klart nog. ^jjfg^ ^^^^^^ 



**)_Jfr. Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1888, sid. 176; 1889, sid. 171 — 

 172, 174—175. Eerättelse öfver Föreningens tili bohuslänska fiskeriernas 

 tramjande verksamhet och förvaltning, 1889. Göteborg 1890, sid. 20—21, 

 ^^—'^^^ (Utg. anm.) 



