177 



hvartill intet liknande finues hos oss, eller afse de framkal- 

 landet af en viss bestämd Däringsform eller ock erbjuda de 

 i verkligheten intet för slika läns ändamälsenlighet bevisande. 

 Kongl. Landtbruksstyrolsen är för öfrigt icke i besittning af 

 den lokalkänuedom, som fordras för att ens kunna med 

 rättvisa bedöma hvilka länesökande som böra gynnas och i 

 hvilken omfattning sädant bör ske, hvadan en rättvis fördel- 

 ning af den med fonden afsedda törmonen ju icke är att 

 emotse *). 



Jemte den ofvan pävisade, inom Göteborgs och Bohus 

 län utvecklade formen för hafsfiskets upphjelpande medels 

 län eger heia riket i de utaf Riksbanken utlemnade afbe- 

 taluingslänen redan eu läneform för smärre näringsidkare, 

 hvilken visat sig förträfflig och i Bohuslän anlitats af fiskeri- 

 idkarne i den största omfattning. Önskligt vore dock helt 

 visst att sädana lä.n äfven künde erhällas ä helärs- i stallet 

 för blott ä halfärsafbetalning. Riksbankens läneverksamhet 

 erbjuder ock, i motsatts mot den af Kongl. Landtbrukssty- 

 relsen föreslagna, de stora förmonerne att omgängarne äro 

 färre och att länen gemenligeu kunna erhällas genast samt 

 att vilkoren och utsigterna äro lika för alla och att länens 

 utdelniug icke innebär ett hopande af en demoraliserande 

 makt hos en enda embetsman. 



*) Förslag att upphjelpa bohuslänska hafsfiskebedriften genom län och 

 att använda kommunerne sasom laneförmedlande hafva äfven framstälts, men 

 snart öfvergifvits säsom opraktiska (jfr Förslag tili Reglemente för Tjörns 

 härads sparbank och laneförening. 1881. Göteborg 1882, sid. 3, 8, 14). 

 Göteborgs och Bohus läns hushällningssällskap sökte ock under loppet af 

 manga ar att främja hufvudsakligast storsjöfisket medels län (Bohuslänsk 

 Fiskeritidskrift, 1884, sid, 387). Vid innevarande ars riksdag beviljades 

 visserligen anslag tili en länefond för billiga län ät fiskeriidkare. men 

 med landstingen och hushällningssällskapen sasom läntagare af staten och 

 langifvare ät fiskeriidkarne fse ofvan sid 40), hvarigenom man ansäg &ig 

 kunna undgä de vigtigaste af de anförda betänkligheterna. Se vidare nedan 

 sid. 187 — 188. (^^9- O'^m.) 



