191 



tili vären 1890, äfvensom flundre-, gräsej-, kummel- och 

 laxfiökena, samt med tillkännagifvaiide att behofvet af en 

 »intendent» vid länets fiskeu äfven för innevarande är före- 

 funues, begärt, att Kommerskollegium matte hos Oss gÖra 

 framställiiing om anvisande äfven för detta är af arfvode 

 och bätlega ät deiine, dervid I rörande det i sädant häu- 

 seende behöfliga beloppet äberopat hvad I uti ofvan omför- 

 mälda uiiderdäniga skrifvelse den 13 September 1890 anfört, 

 hvarförutora I upplyst, att länets hushällniogssällskap äfven 

 för innevarande är beviljat anslag tili fiskerierna, nemligen 

 tili fiskerinäringen i allmänhet ätta tusen kronor och tili 

 Edert förfogande för ordnande af tillsyn öfver fisket och 

 tili insamlande af statistiska uppgifter angäende detsamma 

 ett tusen femhundra kronor, eller tillhopa nio tusen fem- 

 hundra kronor, samt att det tili Edert förfogande stälda 

 beloppet anväudes tili arfvoden ät de särskilda fiskeriupp- 

 syningsmännen med undantag af etthundra kronor, som ut- 

 betalades tili »iutendenten» säsom ersättning för skrifmate- 

 rialier m. m. 



För egen del har Kommerskollegium uti ärendet anfört: 

 att hvarken i den af Malm afgifua berättelsen eller i Eder 

 skrifvelse i ämnet tili Kollegium förekomme nägot om ät- 

 gärder för tillgodoseende och utveckling af den för Göte- 

 borgs och Bohas län och medelbart för det allmänna syn- 

 uerligen vigtiga fiskerinäringen inom länet eller om beskaf- 

 fenheten af den tillsyn, som frän den af Eder anstälda 

 fiskeritillsyningsmannens sida egnades ät bedrifvandet af 

 näringen och densammas främjande medelst andamälsenliga 

 anordningar, likasom icke heller i ofvanberörda framställ- 

 niijg om arfvodesförhöjning för Malm nägon egentlig utred- 

 ning i dessa hänseenden vore lemnad; att Kollegium alltsä 

 saknade ledning för bedömande huruvida anslag af allmänna 

 medel allt fortfarande vore för saken i fräga af omständig- 

 heterna päkalladt; att det an mindre vore för Kollegium 

 möjHgt att bedöma, huru stört belopp för ändamälet erfor- 



