194 



Under närmast fÖregäende bohuslänska sillfiskeperiod 

 egnades deremot merabemälda fiske en den största om- 

 sorg *), och knappast i nägot annat land i verlden skulle 

 en sä, lofvande näring lemnats helt och hallet ät sig sjelf 

 utaii nämnvärdt understöd frän det allmännas sida. An 

 värre an saknaden af en sädan omvärdnad har emellertid 

 varit att fremmande och med näringslifvet i bohuslänska 

 skärgärden obekante persouer i särskildt Stockholm och 

 Göteborg fätt, pä satt som skett, gripa in uti och taga om 

 händer den offentliga verksamheten tili samma fiskes främ- 

 jande derhän att denna verksamhet, i stallet för att lända 

 tili verkligt gagn, tvärt om blifvit just det största hindret 

 emot en kraftig och sund utveckling af näringslifvet i skär- 

 gärden. Intet kan uemligen i högre grad hämma en sädan 

 utveckling an att näringsidkarne märka sig vara utsatte för 

 med säväl de lokala förhällandena som näringsutöfningen 



kom nemligen aldrig tili stand under nämnde perioder. Oordentligt lefnads- 

 sätt bland fiskeriidkarne, bristande upplysning m. m. liknande hafva deremot 

 lika litet framkallat den ekonomiska rubbningen som de vallat sjelfva fiske- 

 periodernas upphörande. Ser man vidare efter hur förhällandena uti ifräga- 

 varande fall artat sig under den nu innevarande fiskeperioden, skall man 

 förvänande nog finna, att de i stallet för bättre snarare äro längt sämre, 

 an da fiskeperioden begynte. Storsjöfisket^ som utgör den del af fiskebe- 

 driften, hvilken mellan sillfiskeperioderna har att i främsta rummet upp- 

 bära skärgärdens näringslif, har nemligen minskats, och största delen af 

 den pä sillfisket grundade affären ligger i händerna pä fremlingar, som 

 komma att öfvergifva skärgärden, sä snart perioden upphör, samt har dess- 

 utom samlats uti med hvarjehande faktiska monopol gynnade samhällen, 

 som ega helt andra intressen och helt annat näringslif an fiskarbefolknin- 

 gens och hvilka skjuta ifrän sig den del af fiskebedriften, hvilken liksom 

 f. ex. storsjöfisket och den pä detta grundade salterinäringen är mindre 

 lönande eller icke öfverensstämmer med nämnda intressen och näringslif. 

 Härigenom säväl som genom nämnda samhällens storartade försäljning af 

 rusdrycker m. m. försvagas fiskarsamhällena sä smäningom och blifva i 

 verkligheten allt mera offer igen för det gamla utsugningssystemet. Nä- 

 ringsverksamheten är vida mindre men utvecklingsriktningen är längt far- 

 ligare an under näst föregäende sillfiskeperiod. Det är sälunda hög tid pä 

 att man, innan det är för sent, söker ästadkomma en tili ett godt resultat 

 ledande utveckling af skärgärdsförhällandena under den nu innevarande sill- 

 fiskeperioden, (Tltg- anm.) 



*) Nemligen i hvad pä fangstens utöfning och den af staderne be- 

 drifna fiskeriaffären vidkom. fUtg. anm.) 



