197 



uiga utlätancle den 14 sistlidne uovember ädagalägger äfven 

 mer an tillräckligt hur rent af omöjlig Kongl. Styrelsen är 

 fÖr en befattning sädan som den ifrägavarande, hvarförutom 

 Kongl. Styrelsens egen Organisation lägger oöfverstigliga 

 hinder i vagen för en verksamhet af sädan art som den för 

 Bohuslän behöÜiga*). 



I de länder, fr an hvilka man i fräga om hafsfiskebe- 

 driften vanligen helst vill hemta exempel, eller Holland och 

 Skotland, bar man äfven pä helt annat satt anordnat fiskeri- 

 administrationen, och der skulle man äfven hälla en anord- 

 ning sädan som den af Kongl. Landtbruksstyrelsen ifräga- 

 satta för en ren orimlighet. Man bar der nemligen länge- 

 sedan insett behofvet af bade sak- och lokalkännedom samt 

 lokalintresse och kontinuitet äfven i afseende pä verksam- 

 hetens beskaffenhet jemte anseende för duglighet hos fiskeri- 

 styrelserne och sÖkt tillfredsställa detta behof pä det enda 

 möjliga sättet genom att sammansätta styrelserna af ett 

 tillräckligt antal praktiske man, som kollegialt ega att fatta 

 sina beslut. Genom att förlägga fiskeriadministrationen i 

 en enda persons händer kunna deremot nämnda vilkor för 

 en god verksamhet icke uppfyllas '^*). 



Det säväl vid anordnandet af den bohuslänska fiskeri- 

 tillsyningsmannainstitutionen som vid Kongl. Landtbrukssty- 

 relsens Organisation följda en-persons-systemet är hvad 

 hafsfiskebedriiten vidkommer genom sjelfva sin ändamäls- 

 vidrighet sä förkastligt att dess fortfarande användning med 

 hänsyn tili bohuslänska fiskebedriftens administration tyd- 

 ligen hör öfvergifvas. 



Medvetandet härom i förening med insigten om den 

 ringa nytta, som hemtats af och, sedan en ny sillfiskeperiod 



*) Bühuslänsk Fiskeritidskrift, 1890, sid. 42; 1891, sid. 37 — 39,42, 

 151 — 153, 155. — Se ofvan sid 37—39, 42, 151—153, 155. 



(Utg. anm.) 

 **) Se ofvan sid. 141, 148, 152—153, 161, 184. — Jfr vidare : Nature, 

 XLI, N:o 1065, sid. 497—500. (Utg. anm.) 



