199 



säsom ett öfvergäeude undantagsförhällande, en egen fiskeri- 

 administration för alleiiast samma läiis skärgärd^ ty med 

 mindre komma icke dennas kraf pä iiödig omvärduad att 

 varda som sig bor tillgodosedda. ündautagsförhällaiidena i 

 bohuslänska skärgärden. päkalla med nödvändighet uiidan- 

 tagsartade aiiordDingar och en undantagsställning, om svära 

 olägenheter nu och i framtiden skola undgäs*). 



Den betänkliga vädan för bohuslänska hafsfiskebedriften 

 af att, pä satt under nu inuevarande sillfiskeperiod skett, 

 utgöra ett slags lekboll för hvarjehanda med samma skär- 

 gärds näringslif obekanta myndigheters eller personers hug- 

 skott är lika uppenbar som det är tydligt att det nuvarande 

 oefterrättlighetstillständet endast kan uudgäs derigenom att 

 värden om bohuslänska hafsfiskebedriften öfverlätes ät en 

 med de lokala förhällandena füllt förtrogen och af ett berät- 

 tigadt lokalintresse besjälad egen fiskeristyrelse. 



En sädan fiskeristyrelse skulle hafva sig uppdraget, 

 dels att ästadkomma den behöfliga utredningen af hvad som 

 i hvarje särskildt fall är af nöden att ätgöra tili bohus- 

 länska hafsfiskebedriftens och fiskarbefolkningens upphjel- 

 pande, dels ock att handhafva den offentliga värden om 

 och leda den af verkligt behof päkallade offentliga verk- 

 samheten tili nämnda bedrifts främjande, och hon borde för 

 sädant ändamäl fä hafva att tillgä en viss bestämd andel 



*) Jfr vidare ofvan sld. 20, anm., 83—84, 92, 145, 150, 168. — Fra- 

 gan om basta sättet att anordna fiskeriadministrationen för bohuslänska hafs- 

 fiskebedriften är svärlöst nog för sig, och bör derfdr en lösning af den- 

 samma icke an ytterligare försvaras genora en sammankoppling med en 

 bättre anordning af rikets fiskeriadministration i öfrigt. Det är dessutom 

 klokt att vid det första försöket att genomföra en pä sjelfstyrelsegrundsatsen 

 fotad fiskeriadministration begränsa denna tili att blott afse ä ena sidan en 

 allenast helt liten del af riket men ä andra sidan dettas mest betydande och 

 utvceklade fiskebedrift med bade talrika och kunnige idkare. Den bohus- 

 länska hafsfiskeadministrationen fär vidare tili följd af det ymniga sillfiskets 

 peridiocitet en sä öfvervägaude riktning pä fiskarsamhällenas upp- 

 hjelpande att nägot motsvarande knappast annorstädes förekommer. Den 

 föreslagna fiskeristyrelsen torde deremot nog behöfva fortfara att Annas tili 

 och verka äfven efter innevarande sillfiskeperiods slut. fC%. anni.J 



