205 



delen af fiskaffärerne kommer att tillhöra de fiskeriidkande 

 samhälleiia sjelfva*), och a^^ jernvägar liksom all aiinan 

 samfärdsel erhälla betydelse tili gagn eller skada 

 för bohuslänska skärgärden och hafsfisket i den 

 mon de främja eller motverka denna utveckliugs- 

 riktniiig». (Jfr Bil. J, sid. 26—31, 55-57). 



Uti eil tili Eders Koiigl. Maj:t med kraftigt tillstyrkande 

 frän Eders Kongl. Majits Befallningshafvande i Göteborg 

 iiisänd uiiderdänig ausökan har Göteborgs och Bohus laus 

 landstiiig den 29 Oktober 1886 med äberopande af äväga- 

 bragt utredning hemstält om vidtagande af »nödiga ätgärder 

 för anläggandet säsom normalspäriga statsbanor af de pä 

 Göteborgs och Bohus läiis hushällningssällskaps och lands- 

 tings bekostuad undersökta samt särskildt för bohuslänska 

 hafsfiskebedriftens och skärgärdens utveckling den största 

 betydelsen egande linierna Uddevalla — Torp — EUös och Torp 

 — Saltkällau— Grebbestad — Krossekärr i förening med Udde- 

 valla — Venersborg — Herrljunga jernvägs inlösande tili stats- 

 verket och dermed följande utläggning tili normal spärvidd», 

 under det att Elfsborgs och Skaraborgs läns landsting sam- 

 tidigt anhöllo om sistnämnda jernvägs »inköp för statens 

 räkning och utläggning tili lika spärvidd med den ä statens 

 jernvägar». Senare har förstnämnda läns landstings jern- 



*) Jfr Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1889, sid. 26—31. — Se vidare 

 ofvan sid. 193, 202. — Jemför man förhallandena i Bohuslän (och Norge) med 

 dem vid Storbritanniens och Nederländernas nordsjökuster i afseende pa hafs- 

 fiskebedriftens heia anordning, skall man snart finna den nyckeln tili gatan 

 utgörande olikheten. Da nemligen i Bohuslän nskebedriften oftast genom 

 missriktad arbetsfördelning utvecklats derhäti att den pa fisket grundade 

 affären öfvertagits af nägra fä icke fiskeidkande handelsstäder, under det 

 att fisket utöfvas af en i jemförelsevis blott helt svaga och obetydliga sam- 

 hällen hopad fiskarbefolkning ; sä hafva deremot vid vestra Nordsjöns kuster 

 bade fiskare, fiskberedare och fiskhandlare förenats uti derigenom längt kraf- 

 tigare och ekonomiskt mer betydande vordna samhällen med förmaga att 

 uppbära en bögt stäende fiskebedrift. Den ekonomiska anordningen af fiske- 

 bedriften är salunda helt olika, och det samarbete sinsemellan med förenade 

 krafter, som sä fördelaktigt utmärker t. es. de skotska fiskarstädernas skilda 

 grenar af fiskebedriften, saknas i det stora heia i vestra Skandinavien, 

 der i stallet det ena samhällets affärsmän suga tili sig vinsten af det andra 

 samhällets arbete. (^^^9- nnm.) 



