216 



Vilkoren för sillsalteriers och andra fisk- 

 förädlingsverks anläggning. 



Z. 



Ui § 27 af kongliga fiskeristadgan den 26 juui 1852 

 fastställdes tili efterrättelse följande bestämmelser rörande 

 sillsalteriers och trankokeriers auläggning: »Vill man an- 

 lägga sillsalteri eller trankokeri, söke tillstäud dertill af 

 Yär Befallniugshafvande, som tillser, att anlägguingeu sker 

 k sädant stalle, att buller och stank derifrän ej kan ut- 

 öfva menligt inflytande pä fisket. Yid sillsalteri och 

 trankokeri skall noggrann tillsyn hällas, att afskräde af fisken 

 icke i fiskevatten utkastas; och skall derjemte vid trankokeri 

 allt trangrums sä samlas, att det ej i vattnet utflyter.» Uti 

 § 40 af samma stadga fastställdes vidare straff för förbry- 

 telser mot anförda bestämmelser säluuda: »Anlägges sill- 

 salteri eller trankokeri utan Vär Befallningshafvandes till- 

 ständ eller pä anuat stalle, an tillätet blifvit, vare päföljden 

 böter Iran 100 tili 200 Rdr. Innehafvare af trankokeri 

 eller sillsalteri, som underläter att om trangrums eller fiskeus 

 afskräden hälla den värd, som i 27 § 2 mom. iöreskrifves, 

 böte frän 10 tili 50 Kdr.» 



Genom förordningarnes om kommuualstyrelser den 21 

 mars 1862 bestämmelser om rätt för sädan styrelse att ut- 

 färda särskilde kommunalstadgar tili främjande af bland 

 annat helsovärd och ordning, genom ordningsstadgan för 

 rikets städer den 24 mars 1868, genom byggnadsstadgan 

 för rikets städer den 8 maj 1874 och genom helsovärds- 

 stadgan för riket den 25 September 1874 samt särskildt 

 genom de tre sistnämnde stadgarnes bestämmelser att, hvad 

 i stadgarne förordnats om stad, skall i tillämpliga delar 



