217 



gälla äfveii för köpiug, hamii, fiskeläge och aniiat stalle 

 med större sammanträngd befolkning, äro vidare icke ovig- 

 tiga inskräDkningar i rätten att tritt anordna och sköta fisk- 

 förädlingsverk möjliggjorda. 



Da tillämpniiigen af anförda stadgaiiden med hänsyn 

 tili fiskförädlingsverken iiiom länet är af största betydelse 

 för fiskebedrifteu, skall i Bohuslänsk Fiskeritidskrift äfven 

 meddelas sädana haiidliiigar, som tjena tili sakeiis belysaiide 

 och början dervid göras med det uppseendeväckaiide förb ud, 

 som den 30 sistlidne maj uttärdades med häiisyu tili det 

 eiia af de bäda vid Steimngssunds ängbätsbrygga belägna 

 sillsalterierna. 



I. 



Koiiuiigens Befalluiiigshafvaiides i Göteborgs och 

 Bohus lau utslag i anledning deraf, att kronolänsmannen 

 i Inlands Nordre härad, uti eu den 22 augusti 1890 hit in- 

 gifven skrift, med förmälau, hurusom i hus vid Stenungssunds 

 ängbätsbrygga i Norums socken firman M. Jansson med ve- 

 derbörligt tillständ idkade sillsalteri och i sammanhang der- 

 med inläggning af ansjovis, samt att nägon olägenhet i sund- 

 hetshänseende deraf icke försports, men att kronolänsmannen 

 erfarit att genom ansjovisiuläggningen under sommarmäna- 

 derne uppstätt en vedervärdig lukt *), hemstält att, da krono- 

 länsmannen saknade kännedom om de medel, som möjligen 

 funnos att förekomma lukten, som tycktes utgä frän ansjo- 

 visen äfven i dess ej ruttua tillständ, och kronolänsmannen 

 icke künde bedöma, huruvida lukten vore oskadlig för helsan, 

 Konungens Befallningshafvande, da lukten deremot vore 



*) Det behöfver knappast papekas hviikeu öfverdrift och missuppfatt- 

 ning af förhällandena här förelegat och hur det är badortsintresset som fram- 

 kallat bade beskyllningarne och förbudet. (Utg. anm.J 



