226 



heter, de ätgärder vidtagas, som utan allt för stör svärighet 

 kuuna verkställas», samt da, »fabriker eller näringar inrät- 

 tats eller drifvas sä att de blifva i helsoväg tili raen för 

 arbetare, uärboende eller det allmänna, nämndeu skall till- 

 hMa vederbörande att vidtaga tjenliga ätgärder tili sädan 

 olägenhets afhjelpande», och först, om »detta ej inom före- 

 skrifven tid verkställes och den anmärkta olägenheten är 

 svär, mä uämnden ega att tills vidare förbjuda fabrikens 

 eller näringeiis fortsatta drifvande». Uti ifrägavarande fall 

 äter har förbudet, tvärt emot lagstiftningens anda, mot mig 

 tillgripits säsom allra första ätgärd, utan att det visat sig 

 att jag underlätit att efterkomma nägon enda enligt helso- 

 värdsstadgan mig älagd föreskrift, och fastän i slutet af 30 § 

 uttry ekligen stadgas, att först, »om rättelse ej kan ernäs 

 pä i § omförmälda satt eller eljes dertill fiunes anledning, 

 har nämnden att anmäla saken hos Konungens Befallnings- 

 hafvande», samt ehuru handlingarne i malet iitvisa, att 

 nämnden ansett sig sakna sMan anledning. 



Vid granskuing äter af hithörande bestämmelser uti 

 fiskeristadgan den 29 juni 1852, hvilka bestämmelser inne- 

 hällas uti stadgans 27 och 40 §§, finner man snart, att 

 säsom straff för öfverträdelse följer böter men alls icke 

 vare sig inskränkning uti eller förlust af enligt 27 § 2 mom. 

 meddeladt tillständ att idka sillsalteri. För öfverträdelse 

 af hvad fiskeristadgan härvidlag föreskrifver har jag emel- 

 lertid icke blifvit äklagad, an mindre bötfäld. Af säväl sist 

 anförda lagrum som utaf de tili grund för fiskeristadgan 

 liggande handlingarna framgä-r dessutom tydligt nog att be- 

 stämmelserna i fräga blott afse att hindra sädant som kan 

 »utöfva menligt inflytande pä fisket». Icke ens fiskeri- 

 tillsyningsmannen har dock, trots sin kända obekantskap 

 med fiskerinäringen *), kunnat pästä att det satt, hvarpä jag 



*) Jfr Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1887, sid. 321; 1889, sid. 178— 

 179, 181; 1890, sid. 144, 145—147; 1891 sid. 37, 140—141, 162—163, 

 195— 196. fUtg. anm.J 



