252 



hafsfiskets administration ingifvits frän bohuslänska skärgär- 

 den, ligger nägot helt aniiat och vida mer an en blott »agita- 

 tion» med »personligt» syfte frän mig*). 



De förebräelser, fiskeriinspektöreu gör emot petitionen 

 i fräga, äro liksom de beskyllningar, han utan all rimlig an- 

 ledning utkastar mot mig, lika obestyrkta som obevisliga, 

 samt vederläggas för öfrigt iullständigt nog redan af det 

 skrifsätt, fiskeriinspektören anlitar. För en verkligt god saks 

 värjande behöiver man heller icke vare sig päbörda mot- 

 ständarne yttranden eller ätgöranden, som äro för dessa 

 füllt fremmande, eller eljes tillgripa sä förkastliga utvägar, 

 som fiskeriinspektören, hvilken synbarligen alldeles förgätit 

 liknelsen om »grandet och bjelken» samt väl behöfver pä- 

 minua sig att det är af nöden för den, som vill styra andra, 

 att kunna i nägon mon ätminstone »styra sig sjelf». 



Fiskeriinspektörens uppsats liksom Kongl. Landtbruks- 

 styrelsens äberopade skrifvelse tili regeringen den 14 no- 

 vember förra äret ädagalagga emellertid ä ena sidan en den 

 mest tydliga obekantskap med uppgiftorna för och Organisa- 

 tionen af administrationen utaf hafsfiskebe driften i allmänhet 

 och ä andra sidan en alldeles obestridlig afvoghet mot bo- 

 huslänska hafsfiskebedriften och de frän bohuslänska skär- 

 gärden sjelf utgäende sträfvandena att utveckla samma be- 

 drift tili en allt högre Ständpunkt. Uti den utförliga skrif- 

 velse i ämnet, jag snart kommer att tili regeringen ingifva, 

 skall jag fördenskull heller icke underläta att äberopa mig 

 pä och säsom bilaga bland talrika upplysande handliiigar 

 vidfoga äfven fiskeriinspektörens ifrägavarande uppsats, da 

 den ju bör utgöra ytterligare ett kraftigt stöd för min upp- 

 fattnings riktighet och mina fÖrslags nödvändighet. 



Grundsund den 2 november 1891. 



Axel Vilh. Ljungman. 



*) Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1891, sid. 11 — 12, 14, 19—20, 41, 

 83-85, 90—98, 192—212. 



