255 



nöclen för hafsiiskebeclrifteus främjaucle; men da dessa ut- 

 redningar och törslag, i hvad de afse Göteborgs och Bohus 

 läns hafsfiske, icke motsvara vare sig hafsfiskebedriftens kraf 

 eller skärgärdsbefolkningeüs önskningar, sä har den natur- 

 liga följden deraf blifvit, att samma befolküing sjelf hos Eders 

 Kongl. Maj:t sökt framhälla hvad som för bohuslänska hafs- 

 fiskebedriftens och skärgärdens upphjelpande vore af nöden*). 

 Hon har dervid anslutit sig dels tili de underdäniga fram- 

 ställningarna frän länets landsting den 29 Oktober 1886 om 

 jernvägsanläggningar och den 10 november förra äret om 

 farledsförbättringar i bohuslänska skärgärden, dels tili de 

 ansökningar om telefonväsendets utveckling inom länet, som 

 utgätt frän samma skärgärd sjelf och ensamt kunna sägas 

 motsvara dennes önskningar. 



Det lider intet tvifvel att ju icke, pä satt i ansöknin- 

 gen frän fiskelägena framhälles, bade hafsfiskebedriften och 

 skärgärden med hänsyn säväl tili de nuvarande som tili de 

 vid sillfiskeperiodens slut förestäende förhällandena behöfva 

 upphjelpas genom en kraftigt utvecklad samfärdsel, hvari- 

 genom särskildt de tryckande olägenheterna, deraf att en 

 allt för stör del af den pä särskildt det ymniga sillfisket 

 grundade aöaren monopoliserats uti nägra helt fä privile- 

 gierade samhälleu, künde undvikas och fiskarsamhällena ut- 

 vecklas tili erhällande af ett pä utöfningen af en möjhgast 

 mängsidigt idkad och fullständig hafsfiskebedrift hvilande 

 varaktigt välständ**^). 



Pä grund af hvad sälunda i underdänighet anförts fär 

 Orosts och Tjörns Fiskeriförening alltsä hemställa, 



det de ifrägavarande underdäniga framställnin- 

 garna frän länet matte med iakttagande af ofvan- 



*) Bohuslänsk Fiskeritidtkrift, 1891, sid. 201—209. 



(Utg. anm.J 



**) Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1889, sid. 26—30, 55—57, 157—158, 

 176; 1890, sid. 33, 41 — 42, 155; 1891, sid. 193—194, 201—205. 



(Utg. anm.J 



