274 



snarare mäste anses för en parodi ä ett säclant, enär det 

 ju komme att jemte nägra fä smärre lokalnät utgöras af en 

 (säger 1) enda läng eiikelträdig telefonledniiig längs största 

 delen af länet, som skulle siingra sig fram genom sä, talrika 

 i en och samma rad belägua stationer att (de föreslagna 

 Stationerna ä Resö och Sannäs oberäknade) Varekil blefve 

 den trottende, Marstrand den nittonde och Tofta den tju- 

 goude i ordningen norr ifrän räknadt. Hur liten utsigt norra 

 och mellersta delen af länets skärgärd finge att genom en 

 sädan ordning komma i telefonförbindelse med Göteborg, 

 är lätt att inse. 



Skall sälunda f. ex. Marstrand direkt förbindas med 

 Tjörns telefonstationer, bör sädant helt visst ske genom 

 anbringandet af en särskild föreniugsledning (utan mellan- 

 stationer) mellan centralstationen i Marstrand och vexlings- 

 stationen i Stockevik, och skola lijsekils och Orosts tele- 

 fonnät förbindas med hvarandra, bör s&dant väl likaledes 

 ske genom en direkt föreningsledning mellan centralstationen 

 i Lysekil och Kärehogens vexlingsstation*). Da vidare den 

 befintliga telefonledningen tili Marstrand anses mindre till- 

 fredsställande och fÖr öfrigt svärligen torde kunna räcka 

 tili för heia den ytterst lifliga korrespondens, som tili följd 

 af de i tredje och f ernte punktern a anförda förhällaudena 

 kan väntas uppsta mellan Göteborg och stationerne i länets 

 mellersta skärgärd; sä önskar man ock inom samma skär- 

 gärd att fä tili stand en tillfredsställande telefonförbindelse 

 med Göteborg och mellan de nu skilda näten medels an- 

 bringandet af dubbelträdiga ledningar dels frän Göteborg 

 öfver Kongelf och Hälta tili l:o) Tjufkil och Marstrand samt 

 2:0) Stenungssund, Varekil, Kärehogen och Lysekil, dels ock 

 frän Uddevalla tili Lysekil, Grafvarne och Smögen **). Huru- 

 vida dessa önskningar äfven äro ur teknisk synpunkt de 



*) Jfr Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1890, sid. 79. (Utg. anni.) 

 **) Jfr Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1890, sid. 76, 79, 80, 84. 



(Utg. anrn.) 



