3 



kunna ästadkommas. Äterförsäkringsföreningar synas oss 

 deremot för närvaraiide ätminstone icke vara behöfliga"^). 



Förslaget är bygdt pä försäkriiig mot fasta ärspremier 

 med begräusad ansvarsskyldighet för delegarne i det fall 

 att ärspremierna jemte reserverade medel ej förslä tili er- 

 sättande af uppkomDa förluster. Enligt vär äsigt är detta 

 System mest egiiadt att bereda delegarne trygghet säväl 

 mot allt för stora opäräknade utgifter som för utbekom- 

 mande af ersättniiig för liden förlust. 



Dk de olyckhändelser, mot hvilkas följder försäkringen 

 meddelas, i hög grad vexla är frän är, böra premierna na- 

 turligtvis beräknas sä att de, efter medeltalsberäkniiig för en 

 läügre period, t. ex. tio är, kunna antagas motsvara genom- 

 snittsförlusten under äret, dervid hvad som sparas under 

 ett gynsamt är reserveras för det ogynsammare. Det sta- 

 tistiska material, som statt oss tili buds, har emellertid 

 ingalunda varit nog omfattande att medgifva en tillförlitlig 

 beräkning af premiesatsen. Likväl tro vi oss kunna antaga, 

 att för en förening, hvilken ej ersätter redskap, som gär 

 förlorad annorledes an tillsammans med farkosten, en pre- 

 miesats af en procent i allmänhet kan anses tillräcklig. 

 För olika risker böra dock, allt efter de inom den särskilda 

 orten rädande förhällandena, olika höga premiesatser lämp- 

 ligen kunna fastställas inom en och samma förening. 



Pä det att föreningarne i fräga mä erbjuda större sä- 

 kerhet ät delegarne och kräfva smärre förvaltningskostnader 

 i förhällande tili försäkringarnas antal och betydenhet, hafva 

 vi ansett att i regeln hvarje förening bör omfatta ett helt 

 läns hafskust samt att i de fä fall, der hafsfiskets ringhet 

 inom ett län försvärar en egen förenings inrättande, sam- 



*) Jfr Bilagor tili Kongl. Maj:ts nädiga proposition om statsverket 

 ar 1891. Sjette hufvudtiteln, sid. 130—132. — Jfr vidare : Mittheilungen 

 der Section für Küsten- und Hochsee-Fischerei, 1886, sid. 164 — 165, 193 

 —202; 1888, sid. 96—105. — Die Thätigkeit der Sektion für Küsten- 

 und Hochsee-Fischerei seit ihrer Gründung (1885) bis zum Sommer 1890. 

 Berlin 1891, sid. 9—10. (Utg. anm.) , 



