manslagiiing med ett angränsande län mk ega rum, För 

 särskildt Kristianstads län torde dock möjligen vestkustens 

 hafsfiske behölva skiljas frän ostkustens och enas med Hai- 

 lands läns hafsfiske om en gemensam förening. För Kal- 

 mar län äter torde de befintliga förhällandena hetinga en 

 egen förening för Öland, skild frän den för länets fastland. 



Yidkommande det understöd i penningar, som staten 

 kan anses böra lemna sädan förening, hafva vi tankt oss, 

 att det bör äsyfta att under ätminslone den första tiden af 

 föreningens verksamhet, iutill dess denna kan anses hafva 

 vunnit nödig stadga, dels minska tungan af kostnaden för 

 förvaltningen, dels ock, för den händelse ett synnerligen 

 ogynsamt är skulle inträffa, innan förutgängna gynsamma 

 är medgifvit samlande af en premiereserv, i nägon mon 

 aflägsna nödvändigheten att infordra tillskott frän delegarne, 

 i det staten skulle ikläda sig ansvaret för en viss begränsad 

 andel af uppkommande brist. 



I fräga om vilkoren för understödets beviljande tilläta 

 vi oss erinra, att da, säsom vi förut anmärkt, den föreslagna 

 minimipremiesatsen icke grundar sig pä nog omfattande be- 

 räkningar, dess definitiva fastställande torde böra göras be- 

 roende af de utlätanden, som kunna varda afgifna rörande 

 förslaget. 



Stockholm den 31 maj 1892. 



Axel Vilh. Ljungman. Karl Herlitz. 



FiLip Trybom. 



