10 



§ 21. 



Anspräk pä ersättning för försäkradt föremäl, som 

 gätt förloradt, skall, sä fort ske kau, skriftligen anmälas hos 

 besigtningsmau inom det distrikt, försäkringstagaren till- 

 hör; och äligger det besigtningsmannen att med nästa post 

 derom underrätta styrelsen. 



Sker ej anmälan inom mänader, efter det olyckau 

 timade eller efter utgängen af den i § 20 sista stycket an- 

 gifna tid, hafve försäkringstagaren förlorat rätt tili ersätt- 

 ning. 



Har olyckan timat vid främmande kust, skall, sä vida 

 ske kan, vid anmälan fogas protokoll öfver aflagd sjöförkla- 

 ring eller, der sädan ej afgifvits, en af vitnen bestyrkt 

 skriftlig redogörelse för tilldragelsen. 



§ 22. 



När anmälan inkommit, som i § 21 sägs, äligger sty- 

 relsen att oiördröjligen lata anställa undersökning rörande 

 olyckshändelsen samt besigtning af det, som bergats. 



Till biträde vid besigtning af farkost om 15 tons dräg- 

 tighet eller derölver ege styrelsen och försäkringstagaren 

 kalla en eller, der de ej kunna om valet sig förena, hvar- 

 dera en i skeppsbyggeri kunnig man. 



Sä fort ske kan, efter det protokoll, rörande undersök- 

 ning och besigtning inkommit, har styrelsen att meddela 

 beslut rörande det anmälda ersättningsanspräket. 



§ 23. 



Ersättning för förlust af försäkradt föremäl utgär med 

 det ä samma föremäl fÖrsäkrade belopp ; dock ersättas red- 

 skap, som med en och samma farkost gätt förlorade, ej 

 med sammanlagdt högre belopp an 000 kronor. 



Tima nägot är förluster af försäkrad egendom tili sä- 

 dant belopp, att de ej kunna ersättas af föreningens dertill 



