13 



hvad som svarar mot hans fordran; dock att, om styrelsen 

 med allmänna posten i rekommenderadt bref tili längifva- 

 ren afsändt underrättelse, att försäkringstagaren gjort sig 

 skyldig tili försummelse, som enligt § 24 medför föriust af 

 rätt tili ersättning, det äligger längifvareii, der hau vill 

 varda vid sin rätt bibehälleii, att tillse, det förfallen afgift 

 betalas eller anmärkt bristfällighet afhjelpes inom en mk- 

 uad efter det brefvet afsändes. 



Mom. 3. Längifvare, hvilken gjort sädan anmälao, som 

 i mom. 1 sägs, vare berättigad att genom styrelsens för- 

 sorg erhälla underrättelse om sädant beslut, som i § 14 

 omlörmäles, äfvensom om försäkringstagarens anmälan om 

 utträde ur föreniugen; börande underrättelsen meddelas sä- 

 som i mom. 2 är stadgadt. 



Mom. 4. Pä styrelsens pröfniug i hvarje särskildt fall 

 ankomme, huruvida, hvad i denna § är stadgadt, mä gälla 

 jemväl tili förmon för annan längifvare an offentlig kassa 

 eller annan allmän penningeinrättning. 



Mom. 5. Nödgas föreningen i följd af denna § att 

 tili längifvare utbetala försäkringsbelopp, som försäkrings- 

 tagaren icke egt utbekomma, vare denne skyldig att ersätta 

 hvad af föreningen sälunda utbetalas. 



§ 30. 



Nöjes ej den, söm anser sig berättigad tili ersättning 

 för liden föriust, ät styrelsens beslut i fräga om framstäldt 

 ersättningsanspräk, skall tvisten afgöras af skiljemän enligt 

 lagen om skiljemän den 28 Oktober 1887. 



Den, som är missnöjd med styrelsens beslut, äligger 

 att inom en mänad, eiter det han deraf undfätt del, skrift- 

 ligen underrätta minst tvä af styrelsens ledamöter om sitt 

 val af skiljemän. 



Sker det ej, vare rätt tili talan mot styrelsens beslut 

 försuten. 



