31 



tili föränclringarna äro uppenbarligen att man önskar att 

 den fÖreslagna styrelsens flertal verkligen skall kunna sägas 

 representera fiskebeclriften och skärgärden och att man 

 anser det Göteborgs stad eger all den representation, den 

 för bevakande af sina intressen behöfver, samt lika litet 

 hör fä utse ledamöter i en lokal representation för skär- 

 gärden som deuua senare kan hafva anspräk pä att fä utse 

 ledamöter uti en sädan representation för Göteborg. Att 

 de företrädesvis »representativa» medlemmarne i fiskeristy- 

 relsen väljas af fiskarbefolkningen sjelf genom elektorer, ut- 

 sedde efter samma grunder, som för val af nämndemän i 

 Rättegängs-Balkens 1 kap. § 1 faststälts, af de samhällen, 

 inom hvilka fiskebedriften utvecklats tili en sj elfständig nä- 

 ring för sig af större betydenhet, torde helt visst erkännas 

 vara ur principiel synpunkt riktigast: men pä grund af de 

 ännu sä outvecklade förhällandena i bohuslänska skärgärden 

 och med hänsyn tili dess större beqvämlighet vid styrelsens 

 första anordnande, mä länets landstings nyligen afgifna för- 

 slag (Bil. A, sid. 211 — 212) kanske vara att föredraga*). 

 Säsom ett önskemäl för framtiden mäste dock alltid, i hän- 

 delse sistnäranda lörslag vinner afsedt bifall, qvarstä att 

 förhällandena matte utveckla sig derhän att flertalet af sty- 

 relsens medlemmar fä utses af de fiskeidkande samhäliena 

 sjelfva. Sedan är 1889 hafva ock uti storbritanniska parla- 

 mentets bäda hus under hvarenda Session inlemnats förslag 



*) Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1891, sid. 211—212. — IJpplysningar 

 och handliagar rörande svenska fiskerinäringens och särskildt bohuslänska 

 hafsfiskets understöd och administration. 1841 — 1891. Göteborg 1891, sid. 

 211 — 212. — Den omständigheten, att de ifragavarande ansökningarnes för- 

 slag förutsätta utfärdandet a administrativ väg af föreskrifter rörande 

 valkretsar och val af elektorer inom dessa, är emellertid icke att räkna för 

 en mer oöfvervinnerlig svarighet för Bohuslän an för Skotland, der ingeo 

 tyckes ans hafva tviflat pä en slik anordnings möjlighet och lämplighet. 

 Att bestämma hvilka samhällen som pa grund af deras betydenhet för fiske- 

 bedriften böra fa utse elektorer liksom tili hvilket antal sädana böra utses, 

 erbjuder tydligen ingen verklig svarighet. Kommun, som eger fiera större 

 fiskelägen, bör naturligen fa utse en elektor för hvartdera af dessa, men 

 eljes blott en sadan. (Utg. anm.J 



