43 



ening med eii uncler tjuguärig sysselsättning med samma 

 bedrift rörande angelägenheter förvärfvad erfarenhet om den 

 ytterst otillfredsställande beskaffenheten af den befintliga 

 bohuslänskafiskeriadministraüonen, nödgar mig att, pä grund 

 af de förtroendeuppdrag, jag säsom riksdagsman och lands- 

 tingsman för en lör hafsfisket mycket betydande del af bo- 

 huslänska skärgärden ätiijuter, härmed i djupaste underdä- 

 uighet framlägga min frän säväl Eders Kongl. Maj:ts befail- 

 nmgshafvandes som Eders Kongl. Maj:ts och rikets kommers- 

 kollegii hemställaiideu afvikande uppfattning, i hopp att deri- 

 genom viiina en länge önskad iörbättring i de ifrägavarande 

 förhällandena inom bohuslänska skärgärden. Det är nem- 

 ligeii sä längt ifräii att nämnda tillsyningsmannabefattning 

 nu mer är behöfiig eller medför nägot det allra minsta gagn 

 ät fiskebedriften att den tvärt om i flera fall utgör ett hin- 

 der för samma bedrifts förkofran, som behöfver undaurödjas, 

 hvarpä säsom bevis mä anföras följande. 



Tillsyningsmannabefattningen är icke af nödeu för fiskeri- 

 lagstiftningens tillämpning, enär denna ombesörjes af krono- 

 betjeningen (med tillhjelp af utaf Eders Kongl. Majits be- 

 fallüingshafvande förordnade uppsyningsmän och de ordnings- 

 män, som utses euligt § 45 i kongl. fiskeristadgan den 29 

 juni 1852), och enär den nuvarande tillsyningsmannen visat 

 sig sakna hjelpliga iusigter i samma lagstiftning, hvarpä hans 

 »förslag tili ordningsstadga för Göteborgs och Bohus läns 

 sillfiske den 11 januari 1890» och hans yttrande den 20 

 sistlidue april öfver sillsalterinäringens utöfning vid Ste- 

 uungssund, bland mycket annat, mä kunna anföras säsom 

 alldeles ovederläggliga bevis (Bil. A, Eil. B, Bil. C). 



Ej mer behöfiig är tillsyningsmannen för fiskebedriftens 

 upphjelpande genom förbättringar i sjelfva näringsutöfningen, 

 enär han sä uppenbarligen saknar insigter i denna och hel- 

 ler icke kunnat tillhandagä fiskeriidkarne med nägon den 

 minsta upplysniug derutinnau eller förmätt taga nägot det 

 allra minsta initiativ för att föra näringen framät, men väi 



