54 



fiskarsamhällena i skärgärdeii, som för sädant ändamäl 

 borde indelas i valkretsar säluiida att mellersta delen med 

 sina längt talrikare fiskelägen finge utse tre ledamöter samt 

 norra och södra delarne hvar sin ledamot. Ljungman's 

 särdeles vidlyftiga ansökning, som synes hufvudsakligen hafva 

 tili mal att framställa klander mot tvä af landtbruksstyrel- 

 sen tili Eders Kongl. Maj:t ingifne skrifvelser, hvilka icke 

 finnas bland handlingarne, och hvilkas innehäll är för Eders 

 Kongl. Maj:ts befallningshafvande obekant, äfvensom uttala 

 nedsättande omdömen om den af Eders Kongl. Maj:t för- 

 ordnade tillsyningsmannabefattningen vid länets hafsfisken 

 samt innehafvaren af denna befattning*), lemnar deremot 

 en ofuUständig utredning rörande motiverna för den föreslagna 

 fiskeristyrelsens sammansättning och föremälen för densam- 

 mas verksamhet, raen af de nio ganger upprepade orden 

 »sjelfverksamhet» och »sjelfstyrelse» äfvensom en antydan 

 om att fiskeristyrelsen lämpligast borde sortera direkte un- 

 der kommerskollegium, kan man sluta tili att Ljungman 

 med sin ifrägavarande ansökning afsett att fä den af honom 

 förordade fiskeristyrelsen förklarad säsom en med füll makt 

 beslutande myndighet i alla hafsfiskebedriften rörande an- 

 gelägenheter, hvilka skulle komma att pä det bästa satt 

 skötas och förvaltas, i fall, säsom det uttryckes i den af 

 Grundsunds och Gullholmens fiskare undertecknade skrif- 

 velse, »värden om bohuslänska hafsfiskebedriften öfverlätes 

 ät en med de lokala förhällandena füllt förtrogen' och 



*) Ansökningen i fräga hade synbarligen tili enda mal att skafia 

 Bohuslän en tidsenlig fiskeriadministration och fick för vinnande af detta 

 mal tydligen papeka icke ailenast den i Bohuslän befintliga fiskeriadmini- 

 strationens synnerligen otillfredsställande beskaffenhet och den vanvard, 

 för hvilken bohuslänska skärgärdens offentliga fiskeriangelägenheter voro ut- 

 satta, utan äfven den fullständiga odugligheten af det förslag tili anordning 

 af samma administration, hvilket tili Kongl. Maj:t den 14 november 1890 

 ingifvits fran Kongl. Landtbruksstyrelsen ; och har dervid de uttalade "om- 

 dömena'^ varit vida mindre ''nedsättande," an den sa ytterst sorgliga verk- 

 ligheten päkallade. 



