87 



VI. 



Motion i Andra Kammaren, N:o 3, om ändrad lydelse 

 af 46 § regeringsformen. 

 Vid inrättandet af hushällningssällskap och landsting 

 för rikets samtliga län blefvo tili en början landshöfdingarne 

 i regeln utsedde tili ordförande i dessa pä, sjelfstt/relse- 

 grundsatsen i verkligheten hvilande korporationer, och detta 

 ehuru ett sädant förfaringssätt uppenbarligen stod i strid 

 med nämnda grundsats. Landshöfdingarnes i förstone snart 

 sagdt regelmessiga ordförandeskap i samma korporationer 

 var dock da ofta nog betingadt af de ännu allt för litet ut- 

 vecklade förhällandena i fräga om kommunal sj elf sty reise, 

 men detta skäl för en afvikelse frän det füllt konseqventa 

 genomlörandet af den nämnda grundsatsen torde numera ej 

 längre förefinnas. Ett sädant genomförande af samma grund- 

 sats bör ock sä mycket mindre afstäs ifrän, som det i verk- 

 ligheten rent af utgör en förutsättning för att de ifrägava- 

 rande korporationerna skola i fuUaste matt motsvara sin 

 bestämmelse. Landshöfdingarnes ordförandeskap i landsting 

 eller hushällningssällskap har dessutom nägon gäng äfven 

 dragit ned landshöfdingeskapet och hopar lätt eljes uppen- 

 barligen mindre befogade anspräk ä landshöfdingen af den 

 beskaffenhet, att deras motsvarande ofta knappast ligger ens 

 inom möjlighetens omräde. Landshöfdingen kommer ock 

 genom att innehafva sädant ordförandeskap i ett mindre 

 lämpligt jäfsförhällande med hänsyn tili den korporation, för 

 hvilken han är ordförande. Skäl saknas alltsä icke för vid- 

 fogandet af ett sädant tillägg tili § 46 regeringsformen, 

 hvarigenom anförda olägenheter undvikas, och de ifrägava- 

 rande korporationerna allestädes inom riket erhälla den ve- 

 derbörliga sjelfständigheten gent emot länsstyrelserna, och 

 hvarigenom landshöfdingarne befrias frän ett ansvar med 

 hänsyn tili särskildt näringarnes s. k. administration, hvilket 



eljes icke bör äligga dem. 



