90 



efter öfvervägande af allt detta, lätit tanken pä landshöf- 

 dingens insättande säsom ordförande i laudstinget falla och 

 endast förbehällit honom rättighet att deltaga i landstingets 

 förhandlingar, när han sä finner för godt». 



Af dessa skäl föreslog komiten att »Kongl. Maj:t utser 

 för hvarje lagtima landsting, bland tingets ordinarie leda- 

 möter, en ordförande, hvilkens befattning fortfar intill nästa 

 lagtima sammankomst». 



Hvad äter beträffar de representativa korporationer i 

 ett län, bvilka mer direkt an landstinget afse näringarnes 

 administration, sä, förete de i anseende tili arten af sin verk- 

 sambet ocb sitt förbällande tili länsstyrelsen en väsentlig 

 likbet med landstingen; ocb gäller derför bvad bar ofvan 

 om landstingen blifvit anfördt i tillämpliga delar äfven om 

 nämnda korporationer. 



Vidkommande slutligen förslaget i den del, som afser 

 att landsböfding icke mä innebafva militärbefäl, — — — 



Om sälunda ett länge öfverklagadt undantag frän en 

 redan i 1634 ärs regeringsform uttalad grundsats omsider 

 faktiskt uppbört, sä finnes likval ej nägon laglig garanti för 

 orubbadt upprättbällande af denna grundsats. Utskottet 

 anser irägan vara af den vigt, att säkerbet bör beredas mot 

 möjlig ätergäng tili ett missbruk i vär administration, som 

 det kostat sä mycken möda att fä faktiskt afskafi'adt, och 

 vill utskottet derför tillstyrka äfven bvad motionären i denna 

 del föreslagit. 



Utskottet, som säluuda biträder förslaget i alla dess 

 grunder, bar dock ansett lämpligt att ät samma förslag 

 gifva en med ett grundlagsstadgandes natur mera öfverens- 

 stämmande, i allmänna ordalag afiattad form; och hem- 

 ställer alltsä utskottet, i enligbet med bvad sälunda blifvit 

 anfördt, 



att Riksdagen i auleduing af berr Ljüngman's 

 ifrägavarande motion matte antaga att bvila tili 



