142 



het sistnämnda fiske erbjuder. Under senast förra ärhun- 

 dradet utfärdades för hafsfisket vid rikets vestkust sädana 

 särskilda stadgar och reglementen ären 1766 och 1774, 

 hvarförutom kongl. komiteer för dylika stadgars utarbetande 

 tillförordnades ären 1773 och 1788*). 



Att den för ifrägavarande fiske behöfliga speciella lag- 

 stiftningen icke stär att vinna genom den befintliga fiskeri- 

 administrationens försorg, är tydligt nog genom det lindrigast 

 sagdt orimliga förslag tili sädan lagstiftning för bohuslänska 

 sillfisket, som den 11 januari 1890 afgafs tili Konuugens 

 befallningshafvande i Göteborg af tillsyningsmannen vid Gö- 

 teborgs och Bohus läns hafsfisken (Bih. tili Riksd. prot. 

 1892. 1 saml. 2 afd. 2 band. 29 häft., sid. 3—13. — Bo- 

 huslänsk fiskeritidskrift, 1890, sid. 140 — 147), hvarför en 

 hemställan tili Kongl. Maj:t om de för ändamälets vinnande 

 nödiga ätgärdernas vidtagande äfven torde vara behöflig. 



De §§ i nu gällande allmänna fiskeristadga, som pä 

 grund af deras blott vestkustens fiskerinäring afseende inne- 

 häll böra utsöndras frän den allmänna fiskeristadgan och 

 öfverflyttas tili den särskilda specialstadgan för allenast hafs- 

 fisket vid rikets vestkust, äro §§ 23, 27, 38 och 40, hvar- 

 förutom vid en sädan specialstadgas utarbetande naturligen 

 hänsyn mäste tagas dertill, att äfven ätskilliga bestämmel- 

 ser i den allmänna stadgan varda nödigt förbättrade eller 

 med hänvisning tili den här föreslagna särskilda stadgan 

 fÖrsedda. 



Pä grund af hvad sälunda i största korthet anförts, fär 

 jag alltsä hemställa, 



att kammaren ville för sin del besluta, att 

 Riksdagen matte i skrifvelse hos Kongl. Maj:t 

 anhälla om upphäfvande af §§ 23, 27, 38 och 

 40 af kongl. fiskeristadgan den 29 juui 1852 



*) Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1884, sid. 7—18, 216—221, 232- 

 248, 271—274, 280—308; 1885, sid. 55—72, 134—157. 



(Utg. anm.) 



