157 



yrkeserfarenhet och önskningar, om säkerhet för ett godt 

 resultat skall erhällas, gör att man aldrig bör underläta att 

 lemna de fiskande tillfälle att fä uttala deras mening i fräga 

 om förslag tili sädan regleriug. Man bör ej heller vid be- 

 handlingen af dylika förslag förgäta den betydelsefulla er- 

 farenheten, att fiskeförbud oftast skapat lagbrytare och de- 

 moraliserat fiskarbefolkniugen, utan att nägon nämnvärd 

 förbättriug i fisket geuom förbuden ernätts. 



Olämpligheten af det ifrägavarande förbudets införande 

 i allmänna fiskeristadgan framgär vidare i afseendse pä ostron- 

 fisket deraf, att ostron i Sverige blott förekomma inom mel- 

 lersta och norra bohuslänska skärgärden samt ä enskilda 

 personer tillhöriga fiskegrund, och i aiseende pä hummer- 

 fisket deraf, att förbudet mäste tillämpas äfven vid södra 

 Hallands och vestra Skänes kuster, fast hummer der ej är 

 föremäl för särskildt fiske med för sädant afsedd redskap, 

 utan endast mer tillfälligtvis erhälles i för annat fiske ut- 

 satta redskap*), och förbudet sälunda der tydligen är ända- 

 mälslöst. Olämpligheten af att förbudet mot hummerfiskes 

 utöfvande under viss ärstid fätt infiyta i allmänna fiskeri- 

 stadgan framstär slutligen deraf, att skilda trakter erbjuda 

 olika förhällanden och hafva olika intressen och önskningar, 

 hvilkas tillmötesgäende kräfver en olika begränsning af frid- 

 lysningstiden, hvartill kommer att de skilda trakternas önsk- 

 ningar i saken ingalunda alltid äro beständiga, utan kunna 

 vexla med inträdandet af olikartade förhällanden. I Norge 

 hafva för den skull ock för skilda kuststräckor faststälts 

 ganska olika tider för hummerns fridlysning**). 



Äfven förbudet mot försäljning af hummer och ostron 



*) Enligt meddelande af bland andre forste fiskeriassistenten doktor 

 F. Trybom. (TJtg. anm.) 



**) Jfr Bohuslänsk Fiskeritidskrift. 1891, sid 215. — üti England är 

 förhallandet likartadt (40 & 41 ViCT. cb. 42, s. 10. Pari, paper 1883, 44. 

 LXIV. 621) samt rent af förntsättes uti allmänna stadgan för bafsfisket 

 (Sea fisberies regulation act 1888. 51 & 52 ViCT. cb. 54 s. 2). 



(Utg. anm.) 



