158 



under fridlysningstiden är olämpligt sä tili vida, att det svär- 

 ligen kan göras effektivt, sä länge utländsk hummer och ut- 

 ländska ostron under samma tid i obegräusad myckenhet fä 

 införas och tili salu utbjudas. 



Skall emellertid för hummer finnas en allmän frednings- 

 tid införd i fiskeristadgan för riket, hör den ej vara längre^ 

 an nödigt är för att skydda hummern under den tid han 

 ombyter skal, d. v. s. ej längre an frän medlet af juli tili 

 medlet af September, samt det i öfrigt öfverlätas ät de skilda 

 orterna att erhälla denna fredningstid utsträckt tili att afse 

 tiden närmast före eller närmast efter den allmänna fred- 

 ningstiden genom antagandet, pä satt i § 22 fiskeristadgan 

 föreskrifves, af särskilda bestämmelser om sädan utsträck- 

 ning af fredniugen*). 



Den förlängning af fredningstiden för hummer och ostron 



*) I sädant fall borde dock tili § 23 fogas stadgande om förfarings- 

 sättet vid stiftandet af bestämmelser för utöfning af sädant fiske, som ej är 

 underkastadt enskild eganderätt, utan enligt §§ 1 — 3 star hvarje rikets in- 

 byggare >fritt att idka och sig tili fördel använda», pä satt i § 22 egt rum 

 i fraga om enskilde delegares fiske i samma vatten. 



Att i händelse af olika fridlysningstid för hummer i skilda distrikt, 

 >afundsjuka skulle uppstä mellan de mera och mindre gynnade distriktens 

 befolkningar», strider mot erfarenheten frän utlandet ocb är dessutom ett i 

 sig sjelft oriraligt pästäende, enär i den trakt, som fär sina önskningar efter- 

 satta för en annan trakts, pä satt nu är förhällandet, just alstras missnöje^ 

 under det att, om de skilda trakterna finge sina olika önskningar uppfyllda, 

 allraän belätenhet naturligen skulle blifva följden. Ej mer berättigadt är 

 pästäendet atf, da »hummerfisket idkas, utom Bohuslän, endast vid Hallands 

 och Skänes vestkust, samt de lokala och klimatiska förhällandena inom 

 dessa omräden äro ganska enahanda i afseende pä ifrägavarande hafsdjurs 

 lefnads- och fortplantningssätt ; sä skulle en olikhet i bestämmelserna af 

 fisketiden icke vara af behofvet päkallad, utan blott föranleda tili förveck- 

 lingar och osäkerhet i afseende pä kontrollen öfver olagligt fiske > ; ty de 

 »lokala> förhällandena äro säsom bekant mycket olika vid Skänes och Hal- 

 lands sandiga och öppna kuster emot i bohuslänska skärgärden och ej heller 

 äro Kattegat ocb Skagerack i fysiskt hänseende hvarandra sä likartade som 

 i nämnda pästäende antydts, hvarförutom vid förbud mot hummerfiske (med 

 syfte att hindra öfverfiskning) hänsyn mäste^ pä satt i utlandet skett, huf- 

 vudsakligen tagas tili de lokala ekonomiska förhällandena. Svärigheterna 

 i>i afseende pä kontrollen öfver olagligt fiske» böra ej blifva större hos oss 

 an i utlandet eller de redan äro med hänsyn tili de olika förbudstiderna i 

 Danmark och Norge (Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1891, sid. Jlb). 



(Utg. anm.) 



