166 



öfver det satt, pä hvilket Göteborgs Handels- och Sjöfarts- 

 Tidniug sökt inverka pä. fiskebedriften och fiskaffärerne*), 

 bära ock vitne om hur olämpligt det vore att öfverläta det 

 ifrägavarande rapportväsendets anorduaude och ledniog ät 

 samraa tidnings redaktion eller medarbetare. Det mäste 

 ock erkännas, att tidningspressens uppgift är en helt annan, 

 an att handhafva eu vigtig närings administration, och att 

 det mäste medföra olägenheter bade ät tidningspressen och 

 näringsidkarne, om den förra fär öfvertaga förvaltningen af 

 de senares allmänna augelägenheter. 



Hvarje allvarlig utredning af saken i fräga skall snart 

 leda tili den öfvertygelsen, att en tidseulig representativ 

 fiskeriadministration för länet utgör en oundgänglig för- 

 ntsättning säväl för ett dugligt rapportväsende under sill- 

 fisket, som för all annan offentlig verksamhet tili bohuslän- 

 ska hafsfiskebedriftens främjande. 



Till Konungen. 

 Da vid senaste vinterfiske sillen gick tili pä norska 

 sidau om Hvalöarne, infann sig genast den norska statens 

 fiskeriinspektör och meddelade sä godt som dagligen rap- 

 porter rörande befintliga stäng, pris m. m., allt upplysningar 

 af största vigt säväl för fiskarena som för den stora allmän- 

 beten**). 





*) Ar 1888 pä hosten tog missnöjet tili och med sädan omfattning, 

 att ett rätt talrikt besökt sammanträde i sjelfva Göteborg hölls för öfver- 

 läggning om ifrägasatt protest mot Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidnings 

 vilseledande notiser om sillfisket, hvilka medförde stora förluster ät säväl 

 salteriidkare som sillhandlare, och ur 1889 afgafs äfven en dylik protest af 

 Orosts och Tjörns fiskeriförening (Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1889, sid. 160). 

 **) Det behöfver väl knappast nämnas att de här äsjftade rapporterne 

 voro af helt annat slag och hade helt annat syfte an de af sökandene an- 

 ordnade. (Utg. anm.) 



