187 



erkänna, att fisket nu är helt obetydligt mot hvad det var 

 före jul samt icke kan fä namn af ett mycket stört fiske.» 



»Da man betänker att minst 100,000 tunnor sill per 

 är exporteras fräii Bohuslän*) och att det ej vill mycket 



tili, för att de durchdrifne tyske och ryske köpmännen 



skola fä nog trumf pä band för att nedpressa priset ett par 

 tre mark per tunna, samt att fall ofta förekoramit, da priset 

 genom mer eller mindre tillförlitliga rapporter om stört fiske 

 pä riägra dagar nedprutats ända tili 7 ä 8 mark per tunna; 

 sä fär man en aning om hur ofantiigt vigtig denna fräga är 

 för heia bohuslänska skärgärden.» 



»Betanker man da, hur lättvindigt och utau vidare hö- 

 rande af länets vare sig sillfiskare eller sillköpmän beslutet 

 om desse rapporters utfardande tillkom, samt att dessa kun- 

 göranden lades i en persons band, som endast är teoretiker 

 och icke besitter pä längt när den praktiska erfarenhet i 

 sillafiarer, som borde finnas hos en person, i hvars band ett 

 sä stört förtroende är lagdt, sä kan man icke värja sig för 

 den tanken, att det mäste finnas »something rotten» i det 

 satt, hvarpä det ofantiigt värderika bohuslänska sillfisket nu 

 ledes.» 



Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning kommer der- 

 efter med en allt igenom falsk skildring af den historiska 

 utvecklingen af förhällandena i bohuslänska skärgärden, hvilka 

 senare med hänsyn tili sillfängstens afsättning förbättrats 

 icke genom nägra sillrapporter utan genom ökadt antal salteri- 

 idkare och fiskhandlare, hvilka med allt större kapital och 

 utrustning bedrifva sin röreise, och genom sä smäningom 

 förvärfvad större marknad för sillen bade utom och inom 

 landet samt genom förbättrad samfärdsel särskildt för snabba 

 meddelanden mellan skärgärdens skilda delar bade sinsemel- 

 lan och med afsättningsorterna. Om sälunda afsättningen i 

 förstone var mindre god, sä var detta en följd af bristen pä 



*) Genom skrif- eller tryckfel torde den bohuslänska sillesportens be- 

 tydenbet bär vara alldeles för lagt upptagen. (TJtg. anm.) 



