190 



Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning har ej kunnat 

 i nägon den minsta mon vederlägga pästäendena om sill- 

 rapporternas vilseledande beskaffenhet med hänsyn tili fäng- 

 stens säväl mängd som qvalitet, men gör sig deremot skyl- 

 dig tili väl stark missuppfattning af förhällandena. »Att 

 döma om den instängda sillens qvalitet lär vara den lättaste 

 sak i verlden; det sker helt enkelt geuom att ur vaden upp- 

 taga en elier annan hektoliter sill och undersöka den», läter 

 den för sin farbroderlighet sä kända tidningen allmänheten 

 fä veta, men glömmer försigtigt nog att äfven tala om af 

 hvilka och med hvilken rätt en opartisk och dugande sädan 

 undersökning af stängen skall förrättas samt tyckes vara i 

 okunnighet om att sillen längt ifrän alltid stär jemnt blan- 

 dad inom stängen*). 



Om det verkligen är sä lämpligt att offentligen redo- 

 göra för mängden och beskaffenheten af de varor, som ut- 

 bjudas, hvarför gör man da icke början med de stora varu- 

 lagren i städerna och läter polismyndigheterna tillkännagifva 

 att den ene handlanden har sä och sä mycket inne af god 

 och den andre sä och sä mycket af sämre beskaffenhet 

 0. s. V.? Eller är det blott skärgärden, som skall vara un- 

 derkastad ett slikt för densamma förderfligt förmynderskap ? 

 Hur är det möjligt att en fordom sä frisinnad och frihan- 



Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning yttrar vidare hänfuUt att 

 »det torde vara en ny nationalekonomisk upptäckt, att ökad tillgäng pä kö- 

 pare medför prisfall», men glömmer dervid taga i betraktande att sillrap- 

 porterna hvarken ökat antalet köpare eller anbud, utan snarare minskat 

 badadera, hvarförutom de verkat >säsom prisen nedtryckande tvängsutbud 

 frän mänga hall pa en och samma gang», hvilket senare pästäende Göte- 

 borgs Handels- och Sjöfarts-Tidning ej velat eiis ärligt refera, utan sökt 

 vanställa genom att ändra ordet >utbud> tili > anbud» för att det bättre 

 skulle passa i stycke. (Utg. anm.) 



*) Tvängsutbud med ty ätföljande tvangsvärdering är hvad Göteborgs 

 Handels- och Sjöfarts-Tidning afser för de bohuslänske fiskarenas fängst, 

 ehuru all erfarenhet ocb all eftertanke bära vitne om att sadant försäljnings- 

 sätt medför lägre pris, an da egaren far fritt och sjelfständigt utbjuda sin 

 vara. Bohuslänske fiskarena böra väl förunnas att lika väl som stadsborne 

 sjelfve fä bestämma om sättet för deras varors försäljande. 



(Utg. anm.) 



