267 



under nämncla ärstid, da öfriga kommunikationer äro sämre, 

 skulle varda tili oberäknelig fördel*). 



Derj ernte ligger det, enligt telegrafstyrelsens mening, 

 stör vigt uppä, att de nuvarande genom telegrafverkets för- 

 sorg anlagda och staten tillhöriga, i skärgärden spridda tele- 

 fonstationeriie varda sins emellan förbundna, sä att derige- 

 iiom erhöUes ett fuUständigt provinsnät med snabb kom- 

 munikatioü med de föruämsta afsättnings- och skeppnings- 

 orterDa för fisken, blaiid hvilka särskildt böra nämnas Gö- 

 teborg och Uddevalla"^*). 



Telegrafstyrelsen har vidare meddelat, att det af stj'- 

 relsen päräknade aiitalet aboimenter för upprättande af lo- 

 kainät i Strömstad och Grebbestad redan är fuUtecknadt, 

 men blott under vilkor att den föreslagna hufvudledningen 

 Uddevalla — Strömstad komm er tili stand***). 



Kostnaden för denna telefonlinie med utgreningar tili 

 Munkedal och Grebbestad samt med dubbel kopparledning 

 af 2,5 mm. tjocklek och 118 km. i längd är af telegrafsty- 

 relsen beräknad tili 26,000 kronort). 



Ex protocollo: 

 Adolf von Hofsten. 



*) Samma grunder motivera i äa högre grad rikstelefouaätets utsträck- 

 ning tili länets mellersta skärgärd, d. v. s. Varekils ocli Lysekils telefon- 

 omräden. 



**) Att Uddevalla skulle u(göra en af »de förnämsta afsättnings- och 

 skeppningsorterna för fisken» är en uppenbar och flera ganger pavisad osan- 

 ning (Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1889, sid. 36; 1890, sid. 74). 



(TJtg. anm.J 



***) Enligt en i januari 1891 tili hushallningssällskapets förvaltnings- 



utskott afgifven, af M. RuBENSOX och H. HoLMLiN undertecknad ansökan 



om understöd tili telefonnätens utvidgning i norra Bohuslän voro da 16 



abonneuter tecknade i Strömstad och 6 (jemte 2 förräntade) i Grebbestad. 



(Utg. anm.) 

 t) Det äskade anslagsbeloppet beviljades i riksdagens bäda kamrar 

 onsdagen den 18 februari 1891 (Riksdagens protokoU. 1891. Första Kam- 

 maren, N:o 6, sid. 25 Andra Kamraaren, N:o 6, sid 49 — 54). Riksdagens 

 skrifvelse N:o 37 (Bih. tili Riksd. prot. 1891. 10 Saml. 1 Afd. 1 Band. 

 8 Haft.), sid. 15—17, 22. (Utg. anm.) 



