318 



intresserade enskilda personer afvaktade koncessions bevil- 

 jaude och bestämmelse om statslän, innan de fattade beslut 

 om hvad de, hvar för sig, borde och künde teckna, för att 

 ernä malet att fä denna jernvägsanläggning tili stand. 



Pä grund af hvad som ofvan auförts, fär styrelsen sä- 

 som sin äsigt uttala, att den ifrägavarande jern vagen Udde- 

 valla — Lelängen är förtjent att, derest medel kunna beredas, 

 hugnas med statsbidrag i form af län, och synes enligt sty- 

 relsens beräkningar trafiken ä banan böra blifva sä stör, 

 att säkerheten för annuiteterna ä statslänet blifver fallt nöj- 

 aktig. Huruvida jern vagen i nägon mon kan komma att 

 minska trafiken ä, Dalslands kaual och Dalslands jernväg, 

 torde vara svärt att förutse, men, om ock en eventuel minsk- 

 ning i trafiken künde motses, torde detta likväl i intet fall 

 böra utgöra hinder för de ifrägavarande vidsträckta omrä- 

 denas ändamälsenliga förkofran genom en tidsenlig kom- 

 munikationsied. 



Da säsom styrelsen i föregäende uuderdäniga utlätande 

 päpekat, ansökuingar om statslän för jernvägsanläggningar 

 uppgä tili ett större belopp, an hvad som finnes att tillgä, 

 har styrelsen icke ansett sig kunna afgöra, huruvida nu 

 ifrägavarande jernväg kan anses vara af den vigt, att den 

 hör fä företräde framför öfriga föreslagna banor. 



För den händelse emellertid, att Eders Kongl. Maj:t 

 skulle finna skäligt bevilja sökandenes anhällan om säväl 

 koncession som län, torde, som ofvan är nämndt, beloppet 

 för detsamma böra beräknas efter en kostnad af 2,495,000 

 kronor. 



Stockholm den 23 februari 1892. 

 Underdänigst 

 J. G. Kichert. 



J. Marcks von Würtemberg. 



