OM LE VAILLANTS OISEAUX i/aFIUQUE. 21 



Sedan alla ofvaii uppräknade lijelpniedel blifvit begagnade, hade listan pa de tvifvel- 

 aktiga arterna hos L. V. niyeket foi-kurtats. Flera af dem hade nämligen genom betyd- 

 liga fel i hans %urer och beskrifningar varit aldeles oigenkänneliga, ända till dess exemplar 

 ei'höllos frän samma trakt der han funnit dem. Härigenom hade flera af dessa arter 

 blifvit än3'o beskrifna under andra namn, och detta var just händelsen med nägra, som 

 jag sjelf hade beskrifvit säsom nya (n:o 74, 125, 157). Andra kunde nu, bestämdare äu 

 förut, ui)ptagas bland dem, som aldeles icke blifvit funna i Sydafrika (t. ex. n:o 54, 69, 

 73, 87). Dock återstodo ännu omkring 30 arter som voro mig obekanta eller om hvilka 

 jag af andra orsaker ej kunnat fatta en bestämd mening, ^len äfven de flesta af dessa 

 blefvo fullständigt belysta under ett kort besök utomlands. I Leyden erhöll jag först af 

 Prof. Schlegel flera goda upplysningar, och fick se åtskilliga ;innu der förvai-ade exemplar 

 af L. V:s samlingar. Flera af dessa voro just originaler till mina ovissa arter, och nägra 

 befunnos vara konstprodukter (e. gr. 65, 291, 298); andra lemnade bekräftelser pä redan 

 förut fattade meningar. Slutligen ei-höllos i Paris en mängd upplysningar af J. Verreaux, 

 som vistats öfver 20 är i Södra Afrika, uppehållit sig läng tid pä hvarje ställe och i hela 

 sin lefnad gjort fogelkännedomen till sin hufviisak. Alla dessa upplysningar nämnas i 

 det följande pä sina ställen. 



I det föregäende har jag ansett mig böra närmare redogöra för beskafienheten af 

 Le Vaillants uppgifter för att visa den grad af trovärdighet de förtjena. Att han gjort 

 sig skyldig till det aldra gröfsta vetenskapliga bedrägeri är alltför uppenbart. Men det blir 

 äfven tydligt af hans skrifter, att han varit lifvad af en enthusiastisk kärlek till naturens 

 studium och att han vetat genom egen erfarenhet förskaffa sig en utmärkt och lefvande 

 kännedom om foglarna, sä väl i Europa som i Afrika; det är blott skada att man mäste 

 frän annat häll lära känna livad som bör anses för sannino: eller osanning hos denne 

 författare. 



\'id den närmare forskningen efter orsakerna till dessa besj^nnerliga motsägelser och 

 till L. V:s föga prisvärda förhällande, finner man snart, att alla hans osanningar varit före- 

 stafvade af äregirighet i förening med en j^tterlig lättsinnighet. Utan tvifvel har han 

 sjelf trott att en stor del af de foglar, som han osannfärdigt uppgifvit säsom afi-ikanska, 

 verkligen voro frän denna \'ei'ldsdel, emedan de blifvit för honom uppgifna säsom sädane. 

 Men dä de nu, enligt hans tanka, verkligen voro afrikanska, så syntes det honom vara ett 

 litet oskyldigt nöje, att uppgifva sig sjelf såsom den der hade funnit dem, att tillfoga 

 några roande uppgifter om stället, tiden eller sättet huru de blifvit funna, t. o. m. att 

 noga beskrifva deras lefnadssätt o. s. v.; hvilket allt han gjort utan att begrii)a, att be- 

 drägeriet just ligger i dessa små tillsatser, hvarigenom en äldre, osann uppgift bestyrkes. 



Alla de sammansatta foglar som L. V. beskrifvit, af hvilka de som tillhöra hans 

 »Oiseaux d'Afrique», uppräknas särskildt i slutet af denna afhandling, äro, enligt uppgift 

 af Prof. Schlegel i Leyden, fabricerade af en naturaliehandlare i Paris, som utan tvifvel 

 lät betala sig väl för dem och uppgaf dem vara än frän det ena, än frän det andra 

 landet. De flesta af dessa konst[)rodukter, som med den gamla Temminckska samlingen 

 kommit till Museum i Lej^den, finnas ännu qvar der. De äro i allmänhet väl hopsatta 

 och hafva varit ännu bättre då de voro n3'a, men jag mäste tillstå att det ej länder L. 

 V:s kritiska förmåga till stor heder, att han icke upptäckt bedrägeriet (se t. ex. n:o 79, 

 82, 85 m. fl.). Sannolikt har han sjelf ansett dem alla för ägta, enligt uppgift. De flesta 



