OM LE VAILLANTS OISEAUX i/aFIUQUE. 19 



Vid den tid då jag lärt att klart inse beskaffenheten af L. V:s arbeten (1850 — 51) 

 började Wahlberg tänka pä en ny utfart till Sydafrika, för att komplettera fogclsam- 

 lingarna derifrän samt att sedan bearbeta dem, och då han, efter ett par års ihärdigt 

 studium af detta ämne, afreste, hösten 1853, medförde han den långa listan pä under- 

 sökningar som voro att göra i anledning af så väl Le Vaillants, som andra författares 

 skrifter. Det skulle hafva varit väl om han inskränkt sig till dessa undersökningar, som 

 till största delen borde ske in(jin de mera bekanta delarna af landet; men begäret efter 

 upptäckter och en rikare skörd af nya och sälls}uta arter förde honom thy värr snart 

 till de vilda och okända trakter, nord-ost om den nyupptäckta sjön Ngaini, der han fann 

 sin graf i början af Mars 185G (se Vet. Ak. Öfv. Mars 1857). 



Sjelfva Capkolonien blef således nu aldeles icke undersökt; men helt oförmodadt 

 blef denna brist till en god del ersatt genom en högst utmJirkt samling af 160 fogel- 

 arter derifrän, gjord af en yngling, Stud. Victorin, som dock någon tid efter hemkomsten 

 afled vid blott 25 års ålder. Största delen af dessa foglar äro frän sydkusten, öster om 

 Cap, i trakten kring Plettenbergs bay och det af L. V. beprisade Houtniquas land (»Auteni- 

 quoi») der denne tyckes hafva gjort sina största insamlingar. Af hvarje art finnas van- 

 ligen mänga exemplar och alla äro med största noggrannhet försedda med alla önskvärda 

 uppgifter om ställe, tid, kön m. m. hvarföre Victorin genom denna samling satt mig i 

 stånd att med säkerhet bedömma nästan alla de arter som L. V. funnit i östra delen 

 af kolonien *). 



För den närmare kännedomen om Le Vaillants fogelarter, var det vigtigt att nog- 

 grannt känna, ej blott de trakter som han verkligen besökt, utan äfven tiden af året då 

 han vistades på hvarje ställe och såg eller erhöll de särskilta arterna. Dä uppgifterna 

 härom sällan finnas noga upptagna uti artbeskrifningarna blef det nödvändigt att söka 

 dem uti hans båda resebeskrifningar (Premier et Second Voyage en Afrique, Paris 1790 — 94). 

 Samtidigt med artlistans up[)görande företog jag således ånyo ett noggrannt studium af 

 dessa arbeten som voro mig kära sedan ungdomstiden; men thyvärr fann jag, att upp- 

 gifterna om tiden för vistandet på hvarje ställe samt resan dit och derifi'ån voro ganska 

 ofullständiga och ofta motsägande; isynnerhet på andra resan, uppåt Namaqva-landet. En 

 närmare undersökning visar t. ex. att hela denna andra resa, som af L. V. sjelf på 2:ne 

 ställen uppgifves hafva räckt 10 månader, icke kan hafva varat längre än 11, högst 12 

 månader. Det blef således ej möjligt att der ^ inna säker kännedom om tiden. Men äfven 

 om de besökta ställenas läge finnas inga noggranna uppgifter då fråga är om Namaqva- 

 landet, och det blir högst sannolikt att L. V. ej varit sä långt upp mot norr som han 

 föregifvit och kanhända sjelf trott, nändigen nära till granskapet af södra vändkretsen. 



De af L. V. besökta trakterna voro följande: 

 l:o Sydligaste delen af Cafferlandet, vid Gr. Vishrivier, i sydösti-a hörnet af Afrika, 

 något öster om Algoa bay, men visst ej, såsom L. V. sjelf trodde, ända upp mot trakten 

 af Port Natal, utan blott ett litet stycke omkring 33° S. lat: 



2:o hela Capcolonien, från nyssnämde flod till vestra kusten, vid 31 a 32° S. lat. 

 (omkring Olifant rivier); 



*) Denna samling, som blifvit af Brukspatron J. W. Grill skänkt till Eiksmuseum, kommer att på annat ställe 



utförliffare omtalas. 



