16 c. J. SUNDEVALL, 



2. Le Yaillant, Oiseaux d^Afriqiie, 



6 voll. 4:0 maj.; 1799—1808; ra. 300 pl. 



Jjliind ornithologiska författare har Le Vaillant intagit ett ganska utmärkt rum, dels för 

 sina väl gjorda och väl framställda iakttagelser ufver ett stort antal foglars lefnadssätt, 

 och för det nya lif lian dei-igenom införde i vetenskapen, på en tid dä den systematiska 

 compilationen, efter den nyligen af Linné gifna methoden, var nödvändig, men äfven, i all 

 sin torrhet, ensamt rådande; dels för de äsigter af arternas inbördes slägtskap, som han i 

 mänga fall framställde i motsats till de på den tiden och länge derefter genom compila- 

 törerna alldeles bortblandade slägtbegreppen. Han utmärkte sig vidare genom prakten af 

 de arbeten, som han utgaf, försedda med figurer livilka hörde till de aldra bästa man 

 dittills hade sett; nämligen monografier öfver flera utmärktare fogelslägten, såsom Psittaci, 

 Paradise£e, Epimachi m. fl. samt isynnerliet genom sitt arbete öfver Sydafrikas foglar, som, 

 alltid är ett hufvudarbete fur denna verldstrakts ornithologi. Det intagande sätt hvarpå 

 han förstod att framställa ej blott berättelserna om foglarnas lefnadssätt, utan till och 

 med sjelfva beskrifningarna, bidrogo ej minst att gifva författaren anseende. Hans arbeten 

 äro stilistiska mästerstycken, som täfla med Biiffons. 



Allt detta gjorde att Le Vaillant efter ett par decenniers förlopp blef en af de 

 största auktoriteter i ornithologien. Hans arter voro redan samtlige upptagne och syste- 

 matiskt benämnde af Daiidin, Shaw och Vieillot, dä Cuvier, är 1817, öfverallt i Regne 

 Animal anför L. V:s uppgifter såsom bättre än de flesta andra författares. Sjelfva Tem- 

 minck, som varit personligen bekant med L. V. ocli ägde allt hvad som återstod af hans 

 samlingar, samt således borde, närmare än alla andra, känna både dem och värdet af L. 

 V:s uppgifter, anför dessa sednare öfverallt i sina skrifter såsom trosartiklar och Wagler 

 säger i inledningen till sitt Systema Aviiini, att L. V. börjat ett nytt, bättre tidehvarf 

 i ornithologien. 



Väl hade ett och annat tvifvel på hans sannfärdighet ui)pstått, men de misstag som 

 anmärktes betraktades af de flesta säsoin sådana, hvilka ingen menniska förmår undvika. 

 ]\Lm trodde sig, kanhända med i'ätta, ej hafva större skäl att inisstäidva L. V. iin 

 mänga andra högt beprisade författare och man tycktes bemöda sig att hos honom blott 

 finna sanning. (Jämf. t. ex. Wagler Syst., Prooemium pag. 7). Sålunda kunde det all- 

 männa förtroendet ej annat än fortfara, hvilket synes t. ex. af Waglers nyssnämnda ar- 

 bete, som är fullt af arter och uppgifter, som ensamt häi-leda sig från Le Vaillants arbeten 

 ocli som vi längre fram nödgas förklara för blotta dikter *). Anda till var tid sjjöka 



dessa 



') Exemplen finnas öfverallt i det följande. Dessutom kunna anföras ur ett annat af L. ^ :s arbeten: ö-.ix dik- 

 tade Epimachi och 1 Upapa, upptagna af Wagler. 



