﻿pä il c ro ställen smii skurar: Lönn, Lind och Äppelträd på- 

 träffas mera enstaka: al' Alm-arler förekommer Ulmits mon- 

 tana i östra, Ulmus pednnculata deremot i vestra delarna af nä- 

 set. I Nykyrka linnes en större lärkträdskog, hvilken dock 

 är planterad. Hunden, som liar lorekommer allmänt, sling- 

 rar sig från träd till träd på alla yppigare backsluttningar 

 och den vackra SUllaria holostea är onekligen den allmän- 

 naste i sitt slägte. Om de särskilda växtlokalerna är för 

 öfrigt ingenting atl -äga. nian gäller det som allmän regel, 

 alt bäckarna. insjOan-i och has.Mdskogarna utgöra de hasta 

 vägvisare för dem som söka växtrikare lokaler. Men Mven 



arter, såsom: Salu- uci'tif»lia Willd., < iyp^iphila fatfyiataL., 

 Pulsatilla vemalis (L.% P. paténs (L.), P. paténs (L.) var. Wolf- 

 f/angiana Bess., P. pratensis (L.). 14 växtarter, som ännu ej 

 Idifvit anträffade i andra delar af Finland, äro funna här, 

 nemligen: Carex härola Blytt., C. palvdosa Good., Inula bri- 

 tannica L., Lappa major Gaertn., Galeobdolon luteum Huds., 

 Gentiana pneumonanthe L., Ajvga reptans L., Pulsatilla pa- 

 téns (I.) var. Wolfyanyiana Bess., P. pratensk (I.), R*fa 

 suberectus Anders., Euphorbia esula L., Rumcx hydrolapathum 

 Huds., R n/,f„ n I ,s L. «>eh Salu- acutifolia Willd. Bess- 



vulyaris K.Br., Epi- 

 Ehrh., Geum inter- 



