5 
j stor mägtighet, förekomma såväl i norra Satakunta, som 1- södra 
E Österbotten. 
; Öfverhufvud kan landet icke kallas ett slättland, ehuru be- 
— tydliga sträckor såväl söder som norr om Kumo elf upptages af 
j sandmoar, med vegetation af ljung och tall. Tvärtom är stör- 
sta delen af östra och vestra Satakunta uppfylldt af berg, bac- 
kar, sandåsar och drifstensbildningar, hvilka sednare isynnerhet 
på kusten äro talrika. I södra Österbotten är öfverhufvud sam- 
ma configuration rådande. 
> Under sådana förhållanden är det icke AT att inom ss 
 landskaper, vi undersökt, uppdraga gränser för sträng ta 
niskt hänseende egendomliga, regioner. Jag vill dock antyda här nå- 
gra sådana, för att underlätta framtida forskningar i detta afseende. 
Landet söder om Kumo elf, som till största delen utgöres 
af idel sandfält och åsar, kan betraktas såsom en region för sig, 
agande delar af Loimjoki, hela: Säkylä, Eura, Kjulo, Hvittis 
en del af Kumo socken, kanske äfven Raumo och Eura- 
he. Endast de odlade floddalarne och trakterna närmast 
och Pyhäjärvi sjöar lemna åt botanisten någon sysselsätt- 
Kusttrakten deremot, som är mera kuperad, med berg 
enit, rapakivi och gneiss, har mera omvexlande natur, hvar- 
också floran der är rikare, fastän utan egendomlighet. 
Annat är förhållandet med östra delen af Satakunta, der 
månen utgöres af lera. Socknarne Mouhijärvi, Karkku, Kyrö, 
. kala och Wesilaks äro ojemna, på vattendrag rika trakter 
Med mycket omvexlande och öfverhufvud vacker och frodig vege- 
i Många för denna trakt egendomliga växter såsom: Ul- 
RR Ulmus effusa, Ranunculus cassubicus, Viola mi- 
3, Viola umbrosa, Hierochloa australis, Tragopogon pra- 
is, Oynoglossum officinale, Pulmonaria officinalis, Petasites 
(ris; Galium mollugo, Corylus avellana, Carex pediformis 
0.; hvilka inom nämnde område mer eller mindre ofta anträf- 
