181 
sätt. Näten kommo i början som ur en brunn och slutligen all- 
deles icke. Då öfvermannade honom förskräckelsen. Han för- 
stod nu, att hin Onde eller ställets haltio behöfde dem, — det 
var han som höll i andra ändan, — fick så fram sin knif, skar 
af nätet och flydde det mesta han förmådde. Vid granskningen 
3 af näten fann han att Hin farit af med femton famnar. 
| I allmänhet sägas dylika träsk vara fiskrika, fisken fet och 
É af ypperlig art, men till besynnerlighet nyckfull. Än låter den 
i fånga sig i mängd, än åter försvinner den, man vet icke hvart 
j och huru, såsom funnes icke en enda stjert. Dess framkomst 
— ånyo är lika fabulös. 
Sistlidne sommar hade jag tillfälle att besöka ett par dylika 
i träsk. Första besöket skedde i det ofvannämnda Katajajärwi. 
; Träsket är vid pass en verst långt och ungefär hälften så 
d bredt. Det omgifves af skogbeväxta höjder, har intet synligt 
k tillopp, utom från ett par smärre källor nära dess strand, och 
i aflopp genom en liten, svagt sluttande bäck. Endast närmast 
intill stranden vid de nyssnämnda källorna befanns vattnet klart, 
| för öfrigt hade det öfverallt ett mjölkigt utseende. Grumlet upp- 
i löste sig vid närmare betraktande uti en oräknelig mängd ljus- 
— €ller hvitgula punkter, hos hvilka väl ingen rörelse förmärktes, 
3 men som man dock lätt kunde anse för djur och som under 
j mikroskopet visade sig verkligen så vara. På några få stäl- 
d len förekommo dylika smådjur i tätare, liksom slutna massor. 
3 Dessa 'sednare lefde och rörde sig lifligt om hvarannan. Träsk- 
bottnen utgjordes af ett mägtigt, flera alnar djupt lager af en 
— blöt massa eller så kallad /iselguhr (Diatomacéjord). Denna 
Massa var dock icke homogén. Det öfversta lagret var ljusgrått, 
— Nästan gelatinöst, det följande var hvitare och mera likartadt, det 
4 understa grått, mer och mindre uppblandadt med andra, främ- 
j mande ämnen. På alla de ställen vattnet undersöktes hade det 
3 omkring 2, på några ställen 3 alnars djup, och öfverallt fram- 
