186 ; 
visa sig i vattubrynet och hoppa”), och jag har förmodat, att 
han under dessa hopp, likasom Harren och andra fiskarter, fån- 
gade sig flygande föda; men en fiskare, som gifvit akt på dessa 
förhållanden, sade sig derom tillfrågad, ett par gånger väl hafva 
sett honom fånga insekter (af slägtet Phryganea) men straxt åter 
utspy desamma. Han hade funnit insekterna döda på vattnet. 
De mest framstående verkningarne af denna laxens fasta, 
eller förändrade lefnadssätt, i det att hudsystemet i afseende på 
- nutritionen synes öfvertaga tarmkanalens förrättning, äro af- 
magring, det röda köttes afbleknande och fjällens försvinnande. 
Dessa förändringar ske småningom, men blifva tydligare i samma 
mån laxen stiger högre eller årstiden blir senare, och uppnår vid 
sena hösten, efter det leken försiggått, en förvånande höjd. 
Under det en del lax stannar lägre ned i elfven, stiger der- 
emot en annan del till vattudragens högsta lopp, ända upp under 
fjellarne. De stiga då partals och leka deruppe. Men som nät- 
terna, vid det lektiden inträffar, under fjellen redan äro kalla, så 
skall ofta inträffa, att rommen skämmes der den lägges, utan alt 
något yngel deraf alstras. 
Till hviloort under sitt tåg upp- och utför elfvarne väljer 
laxen de djupaste ställen (hauat), der han enligt fiskarenes upp- 
gift stannar tre dygn i hvarje, men för romsättningen söker han 
forsarne och utväljer der ett icke alltför djupt, men stridt vatten: 
Sjelfva romläggningen, parningen, sker i liggande ställning, sida 
mot sida, hvarunder bukarne med mycken styrka gnidas mot 
bottnen, och ganska betydliga rispor i bukbetäckningen upp- 
stå ""). De nämnda lekställena få genom gnidningen, kanske äl- 
ven af slem från fiskarna och hannens mjölke, ett ljusare utse- 
") Detta anses af fiskarene för elt tecken, alt laxen icke stiger högre. 
"+) På tillfrågan, om icke något tecken förefunnes, hvaraf man kunde 
sluta, att laxar, som redan lekt, ett följande år ånyo uppstigit i elfven för 
att leka (en sak, hvilken fiskare allmänt förneka), svarades, att man sår 
