207 
författarens beskrifningar af arterna äro utförda med en fullstän- 
dighet, som, om den ock i hufvudsaken ej förändrar vår känne- 
dom" om "arterna såsom sådana, likväl är påkallad af de fordrin- 
Bar som äro oskiljagtiga från en monographisk Knas Se af en 
enskild växtfamilj. 
Villigt "erkännande afhandlingens förtjönst såväl i afseende 
på ämnets formella behandling som i afseende på framställningen 
af de Skandinaviska arternas geographiska utbredning och deras 
fullständiga beskrifningar skulle” jag dock önskat, med stöd af för- 
fattarens förmåga, all han till bearbetning valt ett ämne, som, 
ej så nyligen behandladt af en bland vetenskapens mästare, icke 
blott hade satt honom i tillfälle att rikta vetenskapen med nya 
facta utan ock derjemte tillförsäkrat hans afhandling en mera 
sjelfständig existens. Med anledning af hvad nu blifvit sagdt fö- 
reslår jag emedlertid betyget adprobatur Tör sosorrd förfat- 
tande. 
Magister Fries afhandling "Genera heterolichenum europa 
recognita är ett arbete af mer kritisk tendens, ty författarens 
egentliga syftemål synes vara att begränsa de europeiska lichen- 
slägten, som tillhöra de s. k. högre lichenerna, författarens Hetero- 
lichenes; i detta hänseende ansluter sig författaren till den nyare 
tidens skola, som grundar slägtenas characterer på en noggrann 
microscopisk analys af växtens såväl thallus som fructifications- 
— organer. Men så förtjenstfull denna nyare vetenskapens riktning 
j ock är, så äro likväl Lichenologerna ännn långt ifrån att vara 
ense i de flesta punkter; tvertom uppträda stridiga meningar rätt 
d ofta mot hvarandra och ej sällan på ett sätt som är ohördt inom 
i vetenskapens öfriga grenar. Den inledning som utgör arbetets 
3 början, behandlande lichenernas natur i allmänhet, deras fördel- 
ning i slägten, de kännetecken som för dessa böra läggas till 
grund, slägtenas och systemets uppställning o.s.v. öfvertygar oss, 
att författaren ej skyr att fritt och otvunget granska vetenskapens 
