Ett ypperligt exempel på ett dylikt gebit företer skan- 
dinaviska halfön, till hvilken äfven Finland närmast sluter 
sig, oaktadt det redan i geografiskt hänseende delvis är skildt 
och i politiskt afseende i mer än ett halft sekel varit lös- 
ryckt derifrån. De afvikelser, som kunna uppdagas, äro 
nemligen jemförelsevis obetydliga i förhållande till den stora 
öfverensstämmelse, som mellan dessa länder, isynnerhet mel- 
lan Finland och Sverge är rådande, ej mindre hvad de fy- 
siska egenskaperna beträffar, än hvad faunan och floran angår, 
hvarför man i naturhistoriskt hänseende med rätta förenat 
dem till ett helt under det gemensamma namnet Skandinavien. 
Och om än några författare, såsom Ledebour!) och Traut- 
vetter ?), företagit sig att åtskilja dem, så har detta skett 
icke tillföljd af att begränsningen och sammanställningen på 
ofvan antydda grunder vore felaktig, utan emedan man till 
utgångspunkt för det hela uppstält de politiska förhållandena 
och tillämpande nämnde principer på ett politiskt gebit för- 
sökt att indela det i naturliga (floristiska) områden. 
Österom Finland vidtager ett vidsträckt slättland, Nord- 
ryssland, bildande ett eget, från Skandinavien ej allenast i 
topografiskt afseende, utan äfven till klimat, markens geogno- 
stiska beskaffenhet samt djur- och växtverld tygla afvi- 
kande territorium. 
Hvar skall nu gränsen mellan dessa områden dragas? 
Frågan har på senare tider ofta varit föremål för undersök- 
ningar och blifvit på något afvikande sätt besvarad. Nästan 
samtlige med naturförhållandena förtrogne forskare, vare sig 
att de riktadt sin uppmärksamhet på Skandinavien öfverhufvud 
eller sysselsatt sig med Finland särskildt, hafva dock varit 
1) Flora rossica. 
Låg Die pflanzengeografischen Verhältnisse des europäischen Russlands, 
Riga 1849 
