16 
omkr. 400 å 500!) fot, så att det hela företer ett från nord- 
vest till sydost sluttande plan, utom hvad de nordvestligaste 
trakterna beträffa, hvilka, att sluta af vattendragens lopp, 
sänka sig något mot sistnämnda sjö. Öfver nivåförhållan- 
dena har G. v. Helmersenu verkstält undersökningar och i 
en uppsats ?), rörande bergarterna i Olonetzska bergsrevie- 
ret, öfver resultaten af de gjorda höjdmätningarna medde- 
lat några uppgifter, enligt hvilka de största höjderna knapt 
skola uppnå 1000 par. fot, men de fleste öfriga icke öfverstiga 
400—600 fot. 
Öfverhufvudtaget visar sig landet mycket omvexlande. 
Större eller mindre höjder med mellanliggande vidare eller 
smalare dalar möta här ständigt vandraren; då och då träf- 
far man likväl äfven på större enformigare flackor. Karak- 
teristisk för trakten och genast i ögonen fallande är riktnin- 
gen af de till formen nästan alltid långsträckta höjderna och 
dalarna, hvilka samtligen stryka från NNV till SS0. Endast 
de straxt söder om Biesjärvi befintliga, Hvita hafvets och 
Onegas flodområden skiljande åsarne göra härifrån undantag 
och gå från vester till öster. Landets topografi bestämmes 
sålunda väsendtligen af i anförd riktning fortlöpande höjd- 
sträckningar med mellanliggande fördjupningar, intagna ar 
långsträckta, smala sjöar, talrika och delvis vidsträckta för- 
sumpningar eller af dem bildade ängar, eller och af friska — 
fuktiga, skogbevuxna lågmarker. Onegas nordvestra strand 
lemnar redan en bild af landets konfiguration.  Höjderna äro 
nemligen här representerade af långt framskjutande, parallella, 
spetsiga uddar och dalarne ersatte af smala, djupt inträn- 
1) Enligt approximativ uppskattning med stöd af Gyldéns höjdkarta 
öfver Finland. 
i 2) Das Olonezer Bergrevier" p. 21, införd i Mémoires de V Acad. 
imp. des sciences de S:t Petersbourg, VII ser., III tom. 1861, 
