21 
för det mesta utgöras af små, vanligen långsträckta och rad- 
formigt ordnade klippor. Endast i sjöns nordvestra ända 
lära de saknas. Samma form som vikarne i Onega, d. v. 8. 
långa, smala, med spetsiga inskärningar och uddar, hafva för 
öfrigt nästan alla sjöar, isynnerhet de inom dioritens område 
befintlige. Några undantag gifvas dock. Många sjöar äro 
mycket grunda, hvarföre man ofta midt på dem är i tillfälle 
att samla på bottnen växande arter (Potamogeton lucens isyn- 
nerhet). Äfven djupare sjöar äro ej sällsynta, t. ex. Santalo 
och Päljärvi, hvilka enligt Kessler 1) på sina ställen i djup 
skola mäta 40—60 fi famnar (ryska 2). Vattnet i de flesta är 
klart och ofta äfven mycket 1j st, ehuru bottnen ej sällan 
är mjuk och gytjig fåkkon | landskapet öfverhufvud visa 
ock stränderna stor omvexling.. Än äro de klippiga, steniga 
och sterila, ss. flerstädes nordvestra delen, än, åtminstone 
delvis, upptagna af försumpningar och då träsklika; talrika 
sjöar, ss. Kavdjäxris Perttijärvi, Santalo, Päljärvi (vid Pyhä- 
niemi) äga sandiga, leriga eller. något steniga, med af vackra 
löf- eller bland-skogar- bevuxne, eller af ängar och åkrar 
intagne stränder och förete ett särdeles intagande utseende. 
I omvändt förhållande till sjöarne stå, hvad antal och 
storlek vidkommer, träsken, som jemförelsevis högst spar- 
samt finnas representerade och samtligen äro af mycket obe- 
tydlig vidd?). 
De i nordvestra delen belägna sjöarne falla ut i Sies- 
järvi och stå sinsemellan i förbindelse; de öfrige i Onega. 
'Anmärkas bör dock att flere sakna aflopp. De förnämsta 
vattendragen äro: Suunu å, som har sina källor vid Finlands 
') Mamepiass dra nognania Onesecckaw o3epa u o60Hexc- 
CKAwW Kpaa. S:t Petersburg 1868. 
2) Åtminstone i de af mig besökta trakterna. Enligt meddelande af 
J. Sahlberg skall vid Juustjärvi äfven ett större träsk förekomma. 
