26 
att antalet af fullt klara dagar icke öfverstiger 110 och af 
mulna uppgår till 106 (Kessler, a. st.). Enligt Daschkoff 
faller sista snön omkring den 14 Maj. BSjöarne beläggas med 
is omkr. 10—15 November; Onega dock först i slutet af 
December. På samma sjö försiggår, enligt 'Trautvetter, is- 
läggningen den Ir an); isfri blir den mellan fy—v-') 
Efter denna öfversigt af landets allmänna naturbeskaf- 
fenhet skola vi öfvergå till en närmare framställning af ve- 
getationen och i sådant afseende till en början särskildt redo- 
göra för några af dess mest framstående elementer, nemli- 
gen trädsläg och buskar. Bland de förra uppträda tall, björk, 
asp och gran allmännast skogbildande. Rörande deras före- 
komst och utbredning skola utförligare notiser lemnas vid 
beskrifningen öfver skogarne. Näst efter dessa trädslag in- 
tager gråalen (Alnus incana) första rummet. Den förekom- 
mer öfverallt mycket allmänt och uppträder ymnigt och skog- 
bildande flerstädes i närheten af byar dels på svedjemarker, 
dels på andra, bördigare platser (helst å steniga rullstens- 
backar, isynnerhet då diorit i större mängd eller lerskiffer 
ingår i jordens sammansättning) eller i lundar och allmänt 
längs vägkanter; i de djupare skogarne visar den sig endast 
inströdd. Rikligen påträffas vidare rönnen och allmänt häg- 
gen, sälgen och brakveden (Rhamnus frangula) på vanliga 
lokaler. "Här och hvar förekommer klibbalen (Alnus gluti- 
nosa) vid sjö- eller helst bäckstränder på kärraktig, bördig 
jord, men alltid sparsamt och ofta under något tvinande 
form. ' De nordligaste ställen, hvarest jag observerade den, 
voro mellan Uniza och Dianova-gora och vid Pyhäniemi (samt 
Sehungu); antagligen går den upp ända till Siesjärvi. Ännu 
sällsyntare än föregående är linden, som på en och annan 
1) Troligen efter gamla stilen. 
