41 
steniga, bördiga sluttningar, isynnerhet kring Dworetz, äro 
de intagna af yppig vegetation, än af täta buskager af Rubus 
ideus, Rosa, Lonicera, Ribes nigrum, Viburnum, Daphne jemte 
en mängd inströdda andra växter, än af gräs och örter. 
De förra, som ofta uteslutande bemäktigat sig större eller 
mindre platser, representeras förnämligast af Calamagrostis 
sylvatica och på friskare ställen C. phragmitoides. Af örter 
äro härstädes ymniga: Spirea ulmaria, Centaurea phrygia, 
Rubus saxatilis, Trollius, Galium mollugo, Geranium sylva- 
ticum, Epilob. angustifolium och flere umbellater (LEgopo- 
dium podagraria, Uherophyllum aromaticum, Cerefolium syl- 
vestre, Angelica sylvestris), hvilka fläckvis allena intaga rum- 
met; här (d. v. s. kring Dworetz) anträffas vidare allmänt: 
Pieris heracioides, Crepis biennis, Camp. cervicaria, C. ra- 
punculoides, C. persicifolia, Centaurea scabiosa, m. fl. och på 
ett eller annat ställe Clinopodium vulgare, Dylika lokaler 
äro dock sällsynta. Allmännare förekomma andra, visserligen 
mindre bördiga än de föregående, men nog fruktbara att 
frambringa en ymnig, t. o. m. yppig vegetation af gräs eller 
örter (Leontodon hispidus, Alchemilla vulgaris, Gymnadenia 
conopsea, Picris, Rubus saxatilis, R. arcticus, Polygonum 
viviparum, Geranium sylvaticum, Antennaria, Hieracia, för- 
nämligast). Talrikast äro likväl medelbördiga !) svedjebackar, 
bevuxne ofta med buskar (isynnerhet Rosa karelica och Salix 
depressa) pil telningar af löfträd. Gräsvegetationen är van- 
Boen betydande och utgöres mest af Agrostis vulgaris eller 
Calamagrostis sylvatica och ställvis Aira flexuosa, Anthoxan- 
thum, Calamagr. epigejos, äfvensom i mindre mängd andra, ss 
F böligeA fuinos FE. rubra, Luzula multiflora, Poa pratensw, Melica, 
sc -borealis (r.). På torrare, sedan längre tid sved- 
RN 
YR C till de öfriga; hos oss skulle de, åtminstone i fere trakter, 
anses för bördiga. 
