43 
växterna allt mer och mer utbreder sig. Gräsväxten är i 
allmänhet mindre god än man med anledning af markens 
fruktbarhet kunde förvänta. Till detta förhållande kan or- 
saken möjligen sökas deruti, att höbergningen mycket tidigt 
påbörjas och gräset tätt längs marken afmejas (liebrännes). 
I de bördiga trakterna kring Mundjärvi, Dworetz ,Kendjärvi, 
ete., finnas dock ängar med en nog riklig gräsväxt. 
Allt efter jordmån och läge uppträda de torra (hård- 
valls-) ängarna åter under en mängd former. Egentliga hård- 
vallsängar, d. v. s. med ymnig gräsvegetation och förher- 
skande AÅira ceespitosa jemte riklig Poa pratensis, P. serotina, 
finnas endast på gräsbevuxna platser uti byarne och endast 
undantagsvis annorstädes, ss. kring Perttiniemi, Kendjärvi och 
Dworetz. De intaga jemna eller svagt sluttande ställen och 
äga ringa vidd, utom i förening med andra ängar, d. v. s. 
fuktiga, ss. fallet är med de vidsträckta, på lergrund hvilande 
ängarna vester om Uniza, eller ock med fältbackar, ss. vid 
Dworetz, då en mer eller mindre ymnig örtvegetation finnes 
förhanden. — Den vanligaste gräsvegetationen utgöres dels 
fläckvis, dels h. o. h. af Nardus stricta, dessutom Anthoxan- 
thum och (isynnerhet på de torraste platserna) Aira flexuosa 
och Agrostis vulgaris; allmänt inblandade förekomma: Aira 
cospitosa och Festuca rubra samt något F. ovina, Carex pal- 
lescens och Luzula multiflora äfvensom stundom Carex capil- 
laris. Örtvegetationen är än mycket underordnad, än åter 
mycket betydande, och antyder då en öfvergång till fältbackar, 
hvilket ofta är fallet, eller till lundar. Sistnämnda förhållande 
är ej heller sällsynt och inträffar på bördigare, friskare ställen 
vid randen af någon lund eller löfskog äfvensom på så- 
dana platser, hvarest löfträd gvarlemnas för att göra gräs- 
växten frodigare. De eh hithörande ängar allmännaste ör- 
terna äro: 
