och annan tall samt bilda i sådan händelse öfvergång till kärr; é 
— vegetationen är då, synnerligen i kalktrakter, frodig och be- 
3 står af särdeles ymnig Phragmites (helst nära vatten), Spircea 3 
stående arter, ss. Rumezx acetosa, Galium palustre, G. uligi- 
san arcticus, ete.; temligen allm. — h. os d.: +. 
Sceptrum carolin. (g. a.) Selaginella (randn; fökDA 
AG kon (Cardamine pratensis) tällen); 
Petasites frigida (t. a.) Saxifraga hirculus 
sällsynt: nä 
Aäpaclis latifolia Cardamine amara Piaguicilå sr iris (å 
(kalktrakt) Lathyrus gergrs 5 (bl. grunda st.). 
Bapälustris (d:0) kar) > SR 
myodes (d:0) 
figklarta sibirica (d:0) 
Anm. De flesta ofvanuppräknade arter, isynnerhet ot öl | 
terna, anträffas äfven då Sphagna finnas förhanden; några, 
ör 5 q | 
3 
ss. Orchis curvifolia och Sceptrum carolinum, ä a 0: Mm. 
ymnigare i deras närvaro. | 
Laggarna äro ofta bevuxna med en pjöre” ön.e en 
VS 
och ställvis Equisetum palustre; ymnigt uppträda (förnämli- 
gast i kalktrakter) vidare: Crepis paludosa, Carex cespitosa, 
Polygonum bistorta, Listera ovata, samt allmänt: Saussurea, I 
Cirsium oleraceum, och ej sällan Petasites; här kan man äfven | 
sällsynt påträffa Cypripedium calceolus och Epipactis latifolia, | 
Från laggarna börja Sphagna ofta äfven att utbreda sig, då 
gungflyet småningom öfvergår till myr. j 
rn En ganska stor del af gungflyna, isynnerhet de grun- 3 
dare, hafva blifvit beredda till ängar; från gräsrika, sanka ; 
ställen har man utan vidare tillgodogjort höväxten. I sam- 
mansättningen af dessa ängars vegetation ingå öfverhufvud 
samma arter, som blifvit uppräknade för gungflyna. Mos 
soma äro vger Ae talrika och akan ymnigare. 
