ad 
54 
vensom en del kärr här uppstått. De förstnämnde eller mos- 
SPPEUTE fe VBR ENE RESER ET Pra NP PE SI 
sarne sålunda, att på sanka ställen Sphagna, (på de sankaste 
ställena hufvudsakligen Sph. recurvum och Sph. subsecundum - 
och på något fastare derjemte rikligen Sph. cymbifolium och 
S s 
Kat - 4 
en ursprungliga vegetationen, af hvilken dock fört- ; 
arknde älltid åtminstone några spår äro skönjbara (Carex 
limosa, C. filiformis, Meesia). De grundare gungflyna hafva : 
åter gynnat uppkomsten af myrarna, hvilkas utveckling för- | 
siggåtlt på tvenne sätt: antingen sålunda att Sphagna och 
andra myrväxter (Ledum, m. fl.) jemte något träd b 
frodas nära laggarna och grundlagt början till en myr, 
sedermera vidare utbildats och fortfarande utbredt 
: -gungflyets medelpunkt — eller genom tufbildning. Tillgånge 
härvid synes vara följande: vid roten af någon dvergbjörk 
”videbuske, o. s. v., eller låg tall och björk, samla sig Sphagna 
(Sph. een och Sph. acutifolium) och gifva genom 
fortfarande tillväxt upphof åt smärre tufvor, på hvilka man å 
jemte Ledum och Cassandra samt andra myrväxter, standa 1 
anträffar, så länge de stå åtskilda, låg Lonicera coerulea o 
Rosa karelica. Dessa tufvor tillväxa sedan både i ant: 
storlek samt intaga efterhand nästan hela platsen, och m; yren 
är färdig. Flerstädes anträffas vidsträckta, sålunda af tätt 
till hvarandra gränsande tufvor bildade myrar. Också här 
finner man, äfven i de smalaste mellanrummen, vanligen qvar- 
lefvor af gungflyvegetationen i Carex chordorrlhiza, C. limosa 
Scirpus coespitosus, hvilka bibehålla sig länge, t. o. ms om 
e skog infunnit sig på platsev Tufbildningen begynne 
merendels nära laggarna och fortskrider derifrån mot me de 
punkten, men det händer äfven ofta att tufvorna börja bilda 
För långt ut i gungflyet, i hvilket fall deras utveckling tyckes i 
