59 
; Nn, som in- 
tagit merendels smala, våta sega eller dylikt (våta) plat- 
ser straxt under höjderna. De äro grunda och beväxta 
med pfvergulande gran och inblandad björk eller stundom 
tvärtom; någon gång äfven uteslutande med löfträd (björk, al 
och sälg) eller buskar, hvilket nästan alltid plägar vara fallet 
vid byarne. Allmänt förekomma Salices och Rhamnus frangula; 
likaså (helst nära byar) Rosa karelica, Lonicera coerulea (ställ- 
vis) och Juniperus communis. Ristäcket saknas nästan helt och 
hållet, utom å sådana lokaler, som bilda öfvergång till gran- 
—— skogar och hvarest i ymnighet blåbär och något lingon upp- 
träda äfvensom i tufviga kärr, som utom anförda arter äga 
Cassandra (löfsk.), Vaccinium uliginosum och någon gång 
Ledum. I grankärren är mosstäcket ganska väl utveckladt, 
bestående af ymnig Sphagnum acutifolium (jemte något Sph. 
squarrosum och Sph. Wulffi) eller Rolytticha; i löf- eller. 
blandskogskärren utgöres 2 aan P TR acutifolium af J 
mängd förekommande Sph. squarrosum, Mnia, Aulac 
palustre och några Hypnum- arter; Poe gg oh ö tvege lonet, 
| är i de förstnämnde deremot fattig; rikare visar den sig i 
i blandskog och rikast i löfskog. I dessa anträffas ganska tal- 
rikt Calamagrostis lanceolata och ställvis Carex canescens 
(löfsk.) samt Phragmites; allmänna äro vidare Carex vulgager 
ris, C. sparsiflora och C. globularis; ganska. allm. men sp E 
fins: C; adeln ”Å filiformis, fr "eaagije ice 
Comarum palustre E. 
s : — Spirea SS 
I Equisetum boden 
